Allahs allvarliga Varning

BISMILA-HIR RAHMANIR RAHIM Assalamu’ Alaikum!
Innehåll: Islam i Bibelns profetior - Ismael, hans härkomst & välsignelser - Österlandets Barn - Jesus i Koranen - Islam och den Protestantiska Reformationen - Kan de döda tala till oss? - Gräshoppor, Guds stora armé - De tre änglarnas budskap - Vilddjurets märke - USA i profetian - Är alla kristna likadana? - Vem förfalskade Guds lag? - Evighetens lustgårdar - Mycket annat…  

Ja, den mest allvarsmättade varning ljuder sedan Noas dagar, då han uppmanades, att bygga en trygghetens ark åt alla, som ville stiga in i den. Noa bar fram en världsomfattande förmaning till människorna, att de skulle vända sig till den levande Skapar-Guden i syndaånger. Budskapet om en kommande flod var förvisso en allvarlig varning till dem, som levde under jordens första blomstringstid. ”OCH VI sände Noa till hans folk och han blev hos dem niohundrafemtio år, och de dränktes av [den stora] floden, djupt sjunkna i synd som de var.” Sura 29:14 Al-Ankabut.
  Käre vän, vi har nu nått en tid, när en annan allvarlig och ödesmättad varning - den mest allvarstyngda någonsin framförd till mänskligheten - förkunnas för människorna jorden runt nu i slutet på världshistorien. Vad är det för budskap? Vilka förkunnar varningen? Hur skall vi leva, för att rätta oss efter de tillkännagivna förmaningarna?
  Vår första reaktion bör alltid vara bön till Allah, att Han skall ”leda oss på den raka vägen.”
مَيِقَتْسُمْلا طاَرِّصلا اَنِدْها
  ”Led oss på den raka vägen -” Koranen sura 1:6 Al-Fatihah.
  Innan vi går in på kärnan hos den mest allvarsmättade varning, som har getts sedan Noas, eller Nuhs, dagar, skall vi betrakta en del av islams historia, såsom den framgår i de Heliga Böckerna.

Islams historia går att spåra i Bibeln
Går det verkligen, att spåra delar av islams historia i Bibeln? Omtalas ökenprofeten Mohammed på dess heliga sidor? De här frågorna är sannerligen tankeväckande, och det är också svaren, ty de inspirerade skrifterna visar, att svaret på båda är ”ja”. I dag tänker vi betrakta Skriftens Heliga Böcker, för att själva läsa och förstå det, som Allah har uppenbarat. Men först måste vi be, att Gud eller Allah skall leda oss på den rätta vägen.
  ”Gud… ger även vägledning….” Sura 2:26 Al-Baqarah.
  Upprepade gånger hänvisar den Heliga Koranen läsaren till de tidigare offentliggjorda Heliga Böckerna, som innehåller vägledning, ljus, regler för skiljandet mellan rätt och fel, liksom förmaning. Det är dessa vägvisare, som vi bör vända oss till, för att hitta rätt.
  ”Vi har uppenbarat Tora med vägledning och ljus. Profeterna, som underkastade sig Guds vilja, dömde på dess grundval mellan dem som bekände den judiska tron och [så gjorde] deras skriftlärda och rabbiner, eftersom de hade anförtrotts att vaka över det som Gud hade uppenbarat…. Efter [dessa profeter] sände Vi Jesus, Marias son, med bekräftelse av allt det som ännu bestod av Tora och Vi skänkte honom Evangeliet, som gav vägledning och ljus och bekräftade det som ännu bestod av Tora - där fanns vägledning och förmaningar till de gudfruktiga.” Sura 5:44, 46 Al-Ma’idah.
  ”Och [minns] att Vi uppenbarade Skriften för Moses och en måttstock varmed rätt kan mätas och skiljas från orätt så att ni fick vägledning….” Sura 2:53 Al-Baqarah.

Islams ursprung
Berättelsen om Österns barns upphov står att finna i Tora. Islams början och ursprung går tillbaka till forntidens patriark Abraham och till hans förstfödde son Ismael. Ismael var son till Hagar (immigranten), Abrahams hustru Sarajs slavinna.
  Bakgrunden var denna: Allah hade lovat Abraham och hans första fru Saraj, att de skulle få en son, men det löftet uppfylldes inte genast. Då tiden gick och ingen son visade sig, kan Abraham slutligen ha nått den punkt, där han klagade på Gud.
  ”Men Abram sade: ’Herre, HERRE, vad skall du ge mig? Jag går ju bort barnlös…?” Tora Första Moseboken 15:2.
  HERREN svarade Abram med dessa ord: ”… en som kommer från din egen kropp skall bli din arvinge.’” Tora Första Moseboken 15:4.
  Löftet kunde ej svika, ehuru tidpunkten för löftets barns framträdande hade försenats.

Ismael och Isak föds
Här följer redogörelsen för, vad Abraham och Saraj gjorde, utan att fråga Gud, om det var Hans vilja, att Abraham skulle avla en arvinge med en annan kvinna.
  ”Abrams hustru Saraj hade inte fött några barn åt honom. Men hon hade en egyptisk slavinna som hette Hagar. Och Saraj sade till Abram: ’Se, HERREN har gjort mig ofruktsam. Gå in till min slavinna. Jag kanske kan få barn genom henne.’ Och Abram lyssnade till Sarajs ord. När Abram hade bott tio år i Kanaans land tog hans hustru Saraj sin egyptiska slavinna Hagar till hustru åt sin man Abram. 
  Han gick in till Hagar och hon blev havande, men när hon märkte att hon var havande, började hon förakta sin husmor. Då sade Saraj till Abram: ’Den orätt jag utsätts för skall komma över dig. Jag lade själv min slavinna i din famn, men när hon märkte att hon var havande började hon förakta mig. HERREN skall döma mellan mig och dig.’ 
  Abram sade till Saraj: ’Se, din slavinna är i din hand. Gör med henne som du finner bäst.’ När då Saraj bestraffade henne, flydde hon bort från henne.
  Men HERRENS ängel fann henne vid en vattenkälla i öknen, den källa som ligger vid vägen till Shur. Han sade: ’Hagar, Sarajs slavinna, varifrån kommer du och vart går du?’
  Hon svarade: ’Jag är på flykt från min husmor Saraj.’
  Då sade HERRENS ängel till henne: ’Gå tillbaka till din husmor och ödmjuka dig under henne.’ HERRENS ängel sade vidare: ’Jag skall göra dina efterkommande så talrika att man inte kan räkna dem.’
  Sedan sade HERRENS ängel till henne: ’… du skall föda en son. Honom skall du kalla Ismael, ty HERREN har hört hur du har lidit. Han skall vara som en vildåsna. Hans hand skall vara mot alla och allas hand mot honom. Och han skall bo mitt emot alla sina bröder {leva i öppen fientlighet mot alla sina släktingar. Engelska översättningen NLT. Övers. anm.}.’
  Och hon gav HERREN, som hade talat med henne, ett namn. Hon sade: ’Du är den Gud som ser mig’, för hon tänkte: ’Har jag verkligen fått se en skymt av honom som ser mig?’ Därför kallar man brunnen Beer-Lahaj-Roi. Den ligger mellan Kadesh och Bered.
  Hagar födde en son åt Abram. Och Abram gav sonen som Hagar fött namnet Ismael. Abram var åttiosex år när Hagar födde Ismael åt honom.” Tora Första Moseboken 16:1-16.
  Tretton år senare ingick Gud förbund med Abram, varvid Han berättade för honom, att han skulle bli ”fader till många folk” och skulle bli ”mycket fruktsam”. Sedan ändrade Gud Abrams namn till Abraham (och Sarajs till Sara), för att bevittna förbundslöftet.
  Ismael omfattades av Guds förbundslöfte, vars tecken var omskärelse, enligt Guds anvisning. ”Gud sade ytterligare till Abraham: ’Du skall hålla mitt förbund, du och dina efterkommande från släkte till släkte. Och detta är det förbund mellan mig och dig och dina efterkommande som ni skall hålla: Alla av manligt kön hos er skall omskäras. Ni skall skära bort er förhud som tecken på förbundet mellan mig och er.’” Tora Första Moseboken 17:5-6, 9-11.
  ”Samma dag tog Abraham sin son Ismael och alla som var födda i hans hus och alla som var köpta för pengar, alla av manligt kön bland hans husfolk, och skar bort deras förhud så som Gud hade sagt till honom. Abraham var nittionio år när han blev omskuren, och hans son Ismael var tretton år gammal när han blev omskuren. På samma dag blev Abraham och hans son Ismael omskurna.” Tora Första Moseboken 17:23-26. Löftet om förbundets välsignelse, och tecknet på lydnad för dess villkor, instiftades före Isaks födelse.
  Nästa år, då Abraham var 100 år gammal och även Sara var väldigt åldrig, uppfyllde Gud Sitt fantastiska löfte. Saraj, eller Sara, blev med barn, då det ur mänsklig synvinkel var omöjligt för det ålderstigna paret, att få barn med naturliga metoder.
  ”HERREN såg till Sara så som han hade lovat, och HERREN gjorde med Sara så som han hade sagt. Sara blev havande och födde en son åt Abraham på hans ålderdom, just vid den tid som Gud hade sagt honom. Abraham gav den son som Sara hade fött åt honom namnet Isak. Och Abraham omskar sin son Isak när han var åtta dagar gammal, som Gud hade befallt honom…. Sara sade: ’Gud har fått mig att le. Alla som får höra detta kommer att le med mig.’ Och hon sade: ’Vem hade kunnat säga Abraham att Sara skulle amma barn? Men nu har jag fött en son på hans ålderdom!’” Tora Första Moseboken 21:1-7.

Sönerna skils åt
Då Isak blev äldre och skulle avvänjas, ordnade Abraham en stor fest, för att fira tilldragelsen. Men så såg Sara Ismael, sonen åt Abraham och hennes egyptiska slavinna Hagar, göra narr av hennes son Isak. Hon vände sig till Abraham och krävde: ”’Driv ut den här slavinnan och hennes son, för den här slavinnans son skall inte dela arvet med min son, med Isak.’ Abraham tog mycket illa vid sig för sin sons skull. Men Gud sade till Abraham: ’Tag inte illa vid dig för pojkens och din slavinnas skull. Lyd Sara i allt hon säger till dig, ty det är genom Isak som du skall få din avkomma. Men också slavinnans son skall jag göra till ett folk, eftersom han är din avkomling.’
  Tidigt nästa morgon tog Abraham bröd och en lädersäck med vatten och gav det till Hagar. Han lade det på hennes axlar och lät henne gå tillsammans med pojken. Hon gav sig i väg och irrade omkring i Beer-Shebas öken. När vattnet i lädersäcken hade tagit slut, övergav hon pojken under en buske och gick och satte sig en bit bort, på ett bågskotts avstånd, ty hon tänkte: ’Jag orkar inte se på när pojken dör.’ Där hon nu satt på något avstånd brast hon i gråt.
  Då hörde Gud pojkens röst, och Guds ängel ropade till Hagar från himlen och sade till henne: ’Hur är det, Hagar? Var inte rädd! Gud har hört pojkens rop där han ligger. Gå och res upp honom och tag hand om honom. Jag skall göra honom till ett stort folk.’
  Och Gud öppnade hennes ögon, så att hon fick syn på en brunn med vatten.
[Denna är traditionellt känd som brunnen i Zamzam.] Hon gick dit och fyllde sin lädersäck med vatten och gav pojken att dricka. Gud var med pojken, och denne växte upp och bodde i öknen och blev bågskytt. Han bosatte sig i öknen Paran, och hans mor tog en hustru åt honom från Egypten.” Tora Första Moseboken 21:1-21.
  Isaks födelse var verkligen ett mirakel. I likhet härmed, vederkvicktes eller stärktes Ismael genom ett underverk, då en källa öppnades för honom och hans mor Hagar i ödemarken. Ja, faktum är, att sedan han hade körts ut ur hemmet, upprätthölls Ismael av Gud under hela sitt liv i öknen. ”Gud var med pojken….” Första Moseboken 21:20.
  Gud hör ännu i dag. Har Du fördrivits? Irrar Du ensam omkring i livets öken? Har omgivningen övergett Dig? Gud spetsar fortfarande öronen, för att uppfatta våra röster. Lägg på minnet, att namnet Ismael betyder: ”Gud hör”.
  Få inte för Dig, att Gud är långt borta. Han är lika nära Dig, som Han var Hagar och Ismael i ödemarken, då de var nära att omkomma på grund av brist på bröd och vatten. Anropa Honom i dag.

Ismaels efterkommande
Många år senare, då Abraham var 175, ”gav han upp andan och dog i en god ålder, gammal och mätt på livet, och samlades till sitt folk.” Sedan församlades hans söner - Ismael, sonen med Hagar, och Isak, som Sara födde på sin ålderdom - och: ”Hans söner Isak och Ismael begravde honom i grottan i Makpela mitt emot Mamre, på den mark som tillhört hettiten Efron”. Vid den här tiden var Ismael omkring 88 år gammal, och Isak var 75.
  Före sin död, gjorde Abraham något, som inverkar på oss i dag. Genom Abrahams åtgärd före sin död fick Isak bo kvar i Kanaan som Abrahams egentlige arvinge. Dock märktes Abrahams kärlek till sina andra söner i sin åtgärd för dem också. ”… Men åt sönerna till sina bihustrur gav han gåvor, och medan han ännu levde sände han dem bort från sin son Isak, österut till Österlandet.” Tora Första Moseboken 25:6-9. Från och med nu kom de övriga sönerna att gå under namnet ”Österlandets Barn”.
  I de Heliga Böckerna finner vi också ”… Ismaels, Abrahams sons, fortsatta historia.
Han föddes åt Abraham av Hagar [immigranten], Saras egyptiska slavinna. Och detta är namnen på Ismaels söner i den ordning de föddes: Nebajot, Ismaels förstfödde, vidare Kedar, Adbeel, Mibsam, Misma, Duma och Massa, Hadad och Tema, Jetur, Nafis och Kedma. Dessa var Ismaels söner och detta var sönernas namn i deras byar och tältläger, tolv furstar för deras stammar. Ismaels ålder blev etthundratrettiosju år. Därefter gav han upp andan och dog och samlades till sitt folk.” Tora Första Moseboken 25:12-17. Släkttavlan förekommer en gång till i Tora, i Första Krönikeboken 1:28-31.
  Ismaels historia, släktförteckning och avkomma går inte att hitta i den Heliga Koranen, utan bara i Skrifternas Heliga Böcker. I dag kan muslimer spåra sin andliga historia ända till Ismael. Då hans stammar gifte in sig i varandra, blev de som grupp kända som Österlandets Barn i de Heliga Böckerna. Förutsägelserna om Österlandets Barn återfinns också endast i Tora (Gamla Testamentet) och i Injeel
(Nya Testamentet eller evangelierna). De förutskickelserna ingår i detta studium.
  Numera är Österlandets Barn vanligen kända som ”muslimer”. Vi både kan och skall spåra Österlandets Barns bibliska historia i föreliggande studium. Deras historia belyser, hur de agerade gentemot familjens andra halva, Israels barn, och sträcker sig ända till Reformationen på 1500-talet. De Heliga Böckerna antyder entydigt, att Allah har bestämda planer för Österlandets Barn vid tidens slut. Bibeln säger oss, att de kommer att göra gemensam sak med Allahs sanna efterföljare vid tidens slut. Det är vår bön, att det här studiet skall vara upplysande, så att just Du finner Din uppgift i livet som en Allahs tjänare.

Österlandets Barn
Österlandets Barn är avkomlingar till Abraham genom Hagar och Ketura, varav den senare blev hans tredje fru efter Saras död. Efter att ha flyttat ”österut” från Kanaan, ingick stammarna giftermål sinsemellan och dyker samfällt upp i Bibelns historia som ”Österlandets Barn”. 
  Det sägs, att Mohammed (budbäraren från öknen) härstammade från Nebajots familj, alltså Ismaels förstfödde. Uppenbarligen är Ismael och hans söners namn väsentliga för Allah, ty varför skulle annars Ismaels släkttavla och avkomlingar omtalas två gånger i Skriften? Har Allah en plan? Eller behövde Han bara fylla sidorna i de Heliga Böckerna med bokstäver och trycksvärta? Näppeligen. Förvisso har Allah en plan för Österlandets Barn. Frågan är bara: Kommer denna folkgrupp att underordna sig Hans vilja? Vi behöver vara underdåniga inför varje ord från Allah.
  ”Allt Guds ord är rent…” Tora Ordspråksboken 30:5.

Gräshopporna
I Bibeln kallas ”Österlandets Barn” också för ”gräshoppor”. Tora Domarboken 6:1-6.
  Gräshopporna har sitt ursprung i Arabien och är en passande symbol på Österlandets Barn.
  ”Jag skall ersätta er för de årsgrödor som åts upp av gräshopporna och gräsbitarna, av gräsätarna och gräsgnagarna, den stora här som jag sände ut mot er.” Tora Joel 2:25.
  ”Den femte ängeln blåste i sin basun. Och jag såg en stjärna, som hade fallit från himlen ner på jorden. Åt den gavs nyckeln till avgrundens brunn. Stjärnan öppnade avgrundens brunn, och rök steg upp ur den som rök från en stor ugn, och solen och luften förmörkades av röken från brunnen. Ur röken kom gräshoppor ut över jorden, och åt dem gavs en sådan makt som skorpionerna på jorden har. … Gräshopporna såg ut som hästar, rustade till strid….” Injeel Uppenbarelseboken 9:1-4, 7.

Allah lovar ut dubbel andel till Österlandets Barn
Bibeln omnämner Hagar (immigranten) som Abrahams andra fru, som födde åt honom hans första barn. Ängeln sade till henne, att hon skulle underkasta sig Abrahams första hustru Saraj, som slutligen orsakade, att Abraham skickade bort henne och hennes son. Ändå älskade och tillhandahöll Allah förnödenheter åt henne och sonen. Herrens Ord, förmedlat till Mose, lyder så här: ”Om en man har två hustrur, en som han älskar och en som han hatar, och både den han älskar och den han hatar har fött söner åt honom och om hans förstfödde är son till den han hatar, då får mannen inte, när han utskiftar arvet åt sina söner, ge förstfödslorätten åt den son han älskar, till skada för sonen till den han hatar, eftersom denne är den förstfödde. Han skall i stället som den förstfödde erkänna sonen till den han hatar, och ge honom en dubbel lott av allt vad han äger. Ty denne är förstlingen av hans livskraft, honom tillhör förstfödslorätten.” Tora Femte Moseboken 21:15-17.
  I de anförda verserna ur Skrifterna var Hagar den ”hatade”. Allahs löfte gällde hennes son genom Abraham, eftersom Abrahams förstfödde var Ismael, inte Isak.
Således ägde Ismael ”förstfödslorätten”. Alltså skulle Abraham, enligt denna bibliska regel, ge Ismael en dubbel lott av sina tillgångar. I dag ser vi, att Allah troget har uppfyllt löftet till Ismael och hans avkomlingar, Österlandets Barn, genom att skänka dem mer, än en dubbel lott. Vi är medvetna om Mellersta Österns länders rikedomar i form av olja, guld, m.m., där vi tidigare bara skådade sanddyner. Främst under de senaste 100 åren har Gud välsignat Österlandets Barn med mer, än en dubbel lott, nämligen omfattande landområden och ekonomiska tillgångar. Allah håller Sina löften.
  ”För er skam skall ni få dubbelt igen, och de som förödmjukades skall nu jubla över sin del. Därför skall de få en dubbel lott i sitt land, evig glädje skall de få.” Tora Jesaja 61:7. När Guds folk utsätts för skam, utlovas de dubbelt så mycket igen. Det var Hagar, som utsattes för skam och drevs bort, övergavs.
 ”sade hon [Sara] till Abraham: ’Driv ut den här slavinnan och hennes son, för den här slavinnans son skall inte dela arvet med min son, med Isak.’” Tora Första Moseboken 21:10.
  Job, ett av Österlandets Barn, utsattes för skam, för att han tjänade Gud; även han fick dubbelt så mycket igen. ”Och HERREN gjorde slut på Jobs olycka när denne bad för sina vänner. HERREN gav Job dubbelt upp mot vad han förut hade haft.” Tora Job 42:10.
  Allah utlovar följande i Sakarja 8:7: ”Så säger HERREN Sebaot: Se, jag skall frälsa mitt folk från landet i öst och från landet i väst….”
  Allahs förbund med Abraham innefattade landet mellan de två stora floderna.
  ”På den dagen slöt HERREN ett förbund med Abram och sade: ’Åt dina efterkommande skall jag ge detta land, från Egyptens flod [Nilen] ända till den stora floden, floden Eufrat….” Tora Första Moseboken 15:18-21.
  Den betydligt större delen av hela regionen är territoriet, som Ismael erhöll från Abraham, som erkännande av hans ställning som Abrahams förstfödde. (Tora Femte Moseboken 21:15-17.) I dag ser vi, att ”landet öster” om Kanaan, till vilket Abraham sände sönerna han fått genom Hagar och Ketura, utgör deras efterkommandes hem.
  Isak, hans son med Sara, omfattades av förbundslöftet. Angående Ismael och Isak sade Gud: ”… jag skall göra honom [Ismael] till ett stort folk. Men mitt förbund skall jag upprätta med Isak….” Tora Första Moseboken 17:20-21.
  Detta förbund innefattade följande: ”I din avkomma skall alla jordens folk bli välsignade”. Första Moseboken 22:18. Löftet pekade hän mot Isa al-Masih ibn
Maryam.
  Isak och hans avkomma skulle också ärva land av Abraham, men en mindre del västerut. I Bibeln heter det: ”Det land där du bor som främling, hela Kanaans land, skall jag ge dig och dina efterkommande till egendom för evigt. Och jag skall vara deras Gud.’” Tora Första Moseboken 17:6-8.

Guds fyra löften till Ismael och hans mor
Det är intressant att lägga märke till Guds löfte om, att göra ett ”stort folk” av Abraham och hans säd eller efterföljande. Sex gånger talar Bibeln om Israels ”tolv stammar”. De utgörs av Abrahams efterkommande genom Isak och Jakob; deras tolv namn står skrivna på de tolv portarna omgärdande det Nya Jerusalem i Himmelen. Även Ismael hade tolv söner, och Herrens löfte var, att även han skulle bli till ett ”stort folk”. Sedan dess har de gjort avtryck i världshistorien.
  Gud gav Ismael och hans mor Hagar fyra bestämda löften.

Löfte 1
”HERRENS ängel sade vidare [till Hagar]: ’Jag skall göra dina efterkommande så talrika att man inte kan räkna dem.’ Sedan sade HERRENS ängel till henne: ’Se, du är havande och du skall föda en son. Honom skall du kalla Ismael, ty HERREN har hört hur du har lidit.” Första Moseboken 16:10-11.

Löfte 2
”Men också ifråga om Ismael har jag hört din bön. Jag skall välsigna honom och göra honom fruktsam och föröka honom mycket. Han skall bli fader till tolv hövdingar, och jag skall göra honom till ett stort folk.” Första Moseboken 17:20.

Löfte 3.
Medan Han talade till Abraham, sade Gud: ”Men också slavinnans son skall jag göra till ett folk, eftersom han är din avkomling.’” Första Moseboken 21:13.

Löfte 4
”Då hörde Gud pojkens röst, och Guds ängel ropade till Hagar från himlen och sade till henne: ’Hur är det, Hagar? Var inte rädd! Gud har hört pojkens rop där han ligger. Gå och res upp honom och tag hand om honom. Jag skall göra honom till ett stort folk.’” Första Moseboken 21:17-18.

Islam i Bibelns profetior:
Uppenbarelseboken 9

Finns islam i Bibelns profetior? Nämns Mohammed, profeten från öknen, i de profetiska böckerna? Som redan sagts, har Österlandets Barn varit inblandade i mycket av historien i Bibelns Heliga Böcker. Därför är det inte överraskande, att de också förekommer i Uppenbarelseboken. Uppenbarelseboken ligger sist i Bibeln och omfattar världshistoriens avslutande händelser. Vi ser, att både islam och ökenprofeten omtalas i Uppenbarelseboken, kapitel 9. Österlandets Barn spelar en viktig roll i Guds hantering av mänsklighetens historia; de spelar en viktig roll under den yttersta tidens världsomspännande tilldragelser eller händelser. Kapitel 9 i den bibliska Uppenbarelseboken inleds egentligen med den sista versen i kapitel 8. En örn ropar ”’Ve, ve, ve” över ”jordens invånare” på grund av kommande händelser. ”Och jag såg, och jag hörde en örn flyga högst uppe på himlen. Den ropade med hög röst: ’Ve, ve, ve över jordens invånare för de basunstötar som återstår, när de tre andra änglarna stöter i sina basuner.’” Uppenbarelseboken 8:13.
  De tre ”vebasunerna” är de tre sista i en räcka på sju basunstötar. Basunerna utgör delar av tiden från eran för Isa al-Masih till världens slut och Hans andra ankomst. Uppenbarelseboken 9 tar upp vissa, av Gud ledda, händelser under tidsperioderna för de femte och sjätte basunstötarna, vilka tillkännager de första och andra veropen:

Det första veropets basunstöt
”Den femte ängeln blåste i sin basun. Och jag såg en stjärna, som hade fallit från himlen ner på jorden. Åt den gavs nyckeln till avgrundens brunn, och rök steg upp ur den som rök från en stor ugn, och solen och luften förmörkades av röken från brunnen. Ur röken kom gräshoppor ut över jorden, och åt dem gavs en sådan makt som skorpionerna på jorden har.
  De blev tillsagda att inte skada gräset på marken eller någon annan grönska eller något träd, utan bara de människor som inte bär Guds sigill på pannan. De fick inte rätt att döda dem men väl att plåga dem i fem månader, och den plågan var som plågan av en skorpion när den stinger en människa. I de dagarna kommer människorna att söka döden men inte finna den.
  Gräshopporna såg ut som hästar, rustade till strid. På huvudet hade de något som liknade kransar av guld, och deras ansikten var som människors ansikten. De hade hår som kvinnor, tänder som lejon och bröstharnesk som såg ut att vara av järn. Och dånet från deras vingar var som dånet från stridsvagnar med många hästar, som stormar fram till strid. De hade stjärtar och gaddar som skorpioner, och i stjärten låg deras makt att skada människorna i fem månader.
  Som kung över sig har de avgrundens ängel, som på hebreiska kallas Abaddon och på grekiska Apollyon.” {Uppenbarelseboken 9:1-11.}

Österlandets Barn och det första veropet
Tiden för den femte basunen/första veropet sträcker sig från 622 e.Kr. - Mohammeds flykt till Medina - till Konstantinopels fall den 27. Juli, 1449 e.Kr.
  Tillämpningen av förutsägelsen i Uppenbarelseboken 9 är för tydlig, för att missförstås. I många år har granskare av Skriften ansett, att ”stjärnan” i Uppenbarelseboken förvisso är Mohammed. Åt Mohammed gavs ”nyckeln”, för att låsa upp ”avgrundens brunn”, eller det ”tomma området” i Arabien. Ur avgrundens brunn strömmade ”gräshoppor” i stort antal. Tidigare i vårt studium upptäckte vi, att gräshopporna står för Österlandets Barn. Här framträder de på nytt i historien, men inte bara som gräshoppor. Dessa gräshoppor ter sig som hästar redo för strid. Därutöver fick de en befallning från Allah. De skulle vara Hans redskap, både för att skydda Guds folk och straffa dem, som hade vänt Gud ryggen. Lägg märke till, vilka som skulle drabbas av veropet, och vilka som skulle skonas.
  ”De blev tillsagda att inte skada gräset på marken eller någon annan grönska eller något träd, utan bara de människor som inte bär Guds sigill på pannan.” Uppenbarelseboken 9:4.
  Under Mohammeds tid och kort därefter fanns det personer, som älskade Gud och lydde Honom enligt det ljus de ägde. Befallningen till ”gräshoppshästarna” var, att de inte skulle ”skada” dem. Notera, att Abubeker, Mohammeds efterträdare, utfärdade en order med nära nog samma ordalydelse åt sina anförare:
  ”Efter Mahomets [Mohammeds] död efterträddes han som överbefälhavare av Abubeker år 632 e.Kr. Så snart som denne hade säkrat sin myndighet och sitt styre, skickade han ut en cirkulärskrivelse till de arabiska stammarna, varav följande är ett utdrag:
  ’Härmed tillkännager jag min avsikt, att skicka de sanna troende till Syrien, för att befria det ur händerna på de otrogna, och jag vill att Ni skall förstå, att kampen för religionen är en lydnadshandling mot Gud.’
  Budbärarna återkom med nyheter om from och militär hänförelse, som de hade tänt i varje provins; lägret i Medina fylldes efterhand av arabernas orädda skaror, som längtade efter kamp, beklagade sig över årstidens hetta och bristen på förnödenheter, och anklagade, med otåliga muttranden, kalifen för hans dröjsmål. Så snart som deras antal var fullständigt, steg Abubeker upp på kullens krön, inspekterade mannarna, hästarna och vapnen samt utgöt en ivrig bön om framgång i företaget.
  Hans instruktioner till de styrande i Syrien frameggades av den krigslika fanatism, som leder personen till, att greppa, och förmår att le åt, föremålen för jordisk äregirighet.
  ”’Kom ihåg, sade efterträdaren till profeten, ’att Ni alltid är i Guds närhet, står inför döden, förvisso kommer att dömas och äger hoppet om paradiset. Undvik därför orättvisa och förtryck; rådgör med Era bröder, och förvissa Er om, att bevara truppernas kärlek och förtroende. När Ni utkämpar Herrens strider, uppträd då som män, utan att vända ryggen till; men låt inte segern fläckas av kvinnors eller barns blod. Förstör inga palmer, bränn heller inte ned några kornåkrar. Hugg inte ned några fruktträd, eller gör något ofog mot boskap, förutom att Ni dödar sådan för mat. När Ni ingår ett förbund eller en överenskommelse, håll Er då därtill, och håll Ert ord. När Ni färdas vidare, kommer Ni att finna en del troende personer, som lever i stillhet i kloster, och har avgett löfte om, att tjäna Gud på så sätt; lämna dem i fred och varken döda dem eller förstör deras kloster. Ni kommer också att finna ett annat slags personer, som tillhör Satans synagoga, som har rakade huvuden; se till, att Ni klyver deras skallar, och visa dem ingen nåd, förrän de antingen övergår till islam, eller betalar tribut.’” Josiah Litch, Prophetic Expositions, Band 2, 1842, sid. 172-3.
  ”Gud tycks ha ingjutit en anda av varsamhet i hjärtat på krigarna mot de kristna, som, i Syriens enslighet, iakttog Hans lag; men prästerna och munkarna med rundklippt hår skulle dödas utan förskoning, såvida ej de anammade Mohammeds tro, eller erlade tribut. Syrien befann sig snart nog i arabernas händer.” Steven Haskell, Seer of Patmos, 1903, s. 167.
  Av ovanstående uttalanden framgår det, att islam från första början klart skilde mellan olika slags kristna, ett faktum, som bekräftas i den Heliga Koranen.
  ”Alla är inte av samma sort. Bland efterföljarna av äldre tiders uppenbarelser {Bokens Folk} [kristna] finns [även] redbara människor, som under nattens timmar läser högt ur Guds budskap och faller ned på sina ansikten [i tillbedjan]. De tror på Gud och på den Yttersta dagen och de anbefaller det som är rätt och förbjuder det som är orätt och de tävlar om att göra gott. De hör till de rättfärdiga”. Sura 3:113-114 Al ’Imran.
  Den Heliga Koranen talar klarspråk, nämligen att inte alla bekännande kristna är sanna kristna. Den ger förbluffande insikter om kristna, som visar, att endast de troende, som rättar sig efter Guds vägvisare och förbjuder det felaktiga samt utför det rätta, klassas ibland de ”rättfärdiga”! I vår efterforskning har vi redan uppdagat ett viktigt ”tecken” från Allah, som de trogna skulle ”läsa högt om” eller utöva. De skulle helighålla Hans okränkbara vilodag på Lördagen (As-Sabt), enligt Allahs lag.
  ”… Mina sabbater skall ni hålla, ty de är ett tecken mellan mig och er från släkte till släkte, för att ni skall veta att jag är HERREN som helgar er.” Tora Andra Moseboken 31:13.
  Åter igen talar Koranen: ”[I vårt förbund] med dem som säger ”Vi är kristna” tog Vi löften [också] av dem och även de har glömt en del av det som de förmanades att lägga på minnet. ... Gud skall [en gång] låta dem veta vad deras handlingar [var värda].” Sura 5:14 Al-Ma’idah.
  Så här långt har vi sett, att araberna, som härstammade från Österlandets Barn, framställdes genom den femte basunen, eller det första veropet, i Uppenbarelseboken 9. Historien bekräftar, att de var en ”plåga” för Öst-Rom, precis som de Heliga Skrifterna för länge sedan hade sagt, att de skulle vara. Deras militära invasioner i det Östra Romarriket höll på i ”fem månaders” profetisk tid, enligt Bibelns tidtabell.
  ”De [gräshopporna] fick inte rätt att döda dem men väl att plåga dem i fem månader, och den plågan var som plågan av en skorpion när den stinger en människa.” Uppenbarelseboken 9:5.
  ”De [gräshopporna] hade stjärtar och gaddar som skorpioner, och i stjärtarna låg deras makt att skada människorna i fem månader.” Uppenbarelseboken 9:10.
  De profetiska fem månaderna motsvarar 150 dagar, och båda står för 150 år. I Bibelns profetior står en dag för ett faktiskt år. Med hebréiskt sätt att räkna på, hade månaden 30 dagar och året 360 dagar.
  ”… ett år för varje dag….” Tora Fjärde Moseboken 14:34.
  Således inledde araberna under Othman fem månaders ”plåga”, då Othman den 27. Juli, 1299 marscherade in i det Östra Romarriket. Araberna skulle inte utrota alla, utan ”plåga” människor i 150 år.
  ”Som kung över sig har de [gräshopporna] avgrundens ängel, som på hebreiska kallas Abaddon och på grekiska Apollyon.” Uppenbarelseboken 9:11.
  Båda namnen betyder ”ödeläggare”. Utifrån sammanhanget ser vi, att ”gräshopporna” först fick i uppgift, att endast ”plåga”, men under det andra veropet skulle deras uppdrag komma att utvidgas. Historien bekräftar deras handlande.
  ”Uppenbarelseboken 9:1-11. Den mohammedanska religionens framträdande. Under omkring 600 år var araberna som gräshoppor utan kung. Mot slutet av 1200-talet grundade Othman en regering; och den 27. Juli, 1299 marscherade han in i Nicomedia - det ottomanska styrets första angrepp på Öst-Rom. De skulle komma att plåga människor i fem månader, 150 år. Den 27. Juli, 1299 plus 150 år är lika med den 27. Juli, 1449.” Steven Haskell, Bible Handbook for Students of Prophecy, 1919, s.121.

Det andra veropets basunstöt
”Det första veropet är över. Se, efter det kommer två andra.
  Den sjätte ängeln blåste i sin basun. Och jag hörde en röst från de fyra hornen på guldaltaret inför Gud. Den sade till den sjätte ängeln, han som hade basunen: ’Släpp lös de fyra änglar, som är bundna vid den stora floden Eufrat.’ Då släpptes de fyra änglarna lösa, de som för den timmen, den dagen, den månaden och det året stod rustade för att döda en tredjedel av människorna [det andra veropet]. Antalet män i dessa ryttarhärar var tjugo tusen gånger tio tusen. Jag hörde deras antal.
  Och så här såg jag hästarna och deras ryttare i min syn: ryttarna hade eldröda, mörkblå och svavelgula bröstharnesk, och hästarna hade huvuden som lejon, och ur deras mun kom eld och rök och svavel. Av dessa tre plågor, elden, röken och svavlet som kom ur deras mun, dödades tredjedelen av människorna. Ty hästarnas makt ligger i deras mun och i deras svans. Deras svansar liknar ormar och har huvuden, och med dem vållar de skada.
  De andra människorna, de som inte dödades av dessa plågor, omvände sig ändå inte från sina händers verk så att de upphörde med att tillbe onda andar och avgudabilder av guld, silver och brons, sten och trä, som varken kan se eller höra eller gå. Och de ångrade inte sina mord och sin svartkonst, sin otukt och sina stölder.” Uppenbarelseboken 9:12-21.

Islam och det andra veropet
Att veropen om ödeläggelse i Uppenbarelseboken 9 kommer till oss från Allah, är lätt att inse genom ordalydelsen i den sjätte basunen/veropet. Bibeln säger entydigt, att budskapen härrörde från ”en röst från de fyra hornen på guldaltaret inför Gud” i den himmelska helgedomen {vers 13}. Vi kan vara säkra på, att det är Gud, som styr dessa händelser på jorden.
  Vilka drabbades av veropet? Jo, det avgudadyrkande systemet omtalat under det sjätte veropet. Detta drabbades av straffet från Gud, men ”omvände sig ändå inte” och är således samma religiösa system, som vi kommer att märka av vid tidens slut, samma romersk-katolska avfall och dem, som står henne nära. Profetian i Uppenbarelseboken upplyser oss om, att det här religiösa systemet kommer att förena sig med Amerikas fallna protestantiska kyrkor (den falske profeten) och kommer att utsättas för innehållet i Guds vredes bägare. Båda kommer slutligen att förpassas till eldsjön.
  ”Och vilddjuret [Katolska Kyrkan och hennes stöttare/anhängare] greps tillsammans med den falske profeten [avfallna protestantiska kyrkor i USA], som hade gjort tecken inför vilddjuret och genom dessa tecken vilselett dem som hade tagit emot vilddjurets märke och tillbett dess bild. Levande kastades de båda i eldsjön som brinner av svavel.” Uppenbarelseboken 19:20.
  Vilkens hand påverkade Gud till, att verkställa det andra veropet? Ånyo blir vi varse Österlandets Barns inblandning. ”Den sjätte ängeln blåste i sin basun. Och jag hörde en röst från de fyra hornen på guldaltaret inför Gud. Den sade till den sjätte ängeln, han som hade basunen: ’Släpp lös de fyra änglar, som är bundna vid den stora floden Eufrat.’ Då släpptes de fyra änglarna lösa, de som för den timmen, den dagen, den månaden och det året stod rustade för att döda en tredjedel av människorna.” Uppenbarelseboken 9:13-15.
  ”De fyra här nämnda änglar, som var bundna vid den stora floden Eufrat och nu skulle släppas lösa, åsyftar de fyra stora sultanaten - Bagdad, Damaskus, Ikonium och Aleppo - som dåtidens mohammedanska [islamska] makt bestod av. Befallningen, att släppa dem lösa, betyder, kort sagt, frigörandet av mohammedanismens samlade styrkor, för att slutgiltigt sopa undan det sista elementet hos [det Östra] Romarriket.” A. T. Jones, Great Nations
of Today, 1902, s.73.
  Den ”timme, dag, månad och år”, som fastställts, för att ”döda en tredjedel av människorna” (Uppenbarelseboken 9:15), omfattar tidsperioden för det andra veropet. Beräkningen av denna tid, bestående av ”en timme, en dag, en månad och ett år” (en ”dag” av profetisk tid motsvarar ett år av vår tid) ger oss 391 år och 15 dagar.
  Timme = En tjugofjärdedel av ett dygn (15 dagar)
  Dag = 1 år
  Månad = 30 dagar
  År = 360 dagar
  Sammanlagt: 391 (dagar/år) och 15 dagar.
  Det andra veropet/den sjätte basunstöten började vid slutet på den femte basunstöten den 27. Juli, 1449, och fortsatte till slutet på Ottomanska Riket i Turkiet den 11. Augusti, 1840. Den dagen gav Ottomanska Riket upp sin självständighet åt fyra europeiska makter. Mellan dessa två datum är det exakt 391 år och 15 dagar.
  ”… De fyra sultanaten Aleppo, Ikonium, Damaskus och Bagdad utgjorde den centrala styrkan hos Ottomanska Riket…. På så vis frisläpptes kraften hos det turkiska väldet. Den frigjordes för en dag, en månad och ett år, eller för 391 år, 15 dagar; de skulle ha oinskränkt makt. Från den 27. Juli, 1449 sträcker sig 391 år, 15 dagar till den 11. Augusti, 1840.” Steven Haskell, Bible Handbook for Prophecy, 1919, s.121.
  Alltså ser vi, att islam, i form av de ottomanska turkarna, var ett redskap i Guds händer för den bibliska profetians uppfyllelse. Under denna tidsperiod gavs Österlandets Barn en befallning från guldaltaret inför Gud om, att ”döda” en tredjedel, eller en av tre byggstenar, hos Romarriket - det vill säga det ”grekiska” väldet, med dess huvudstad i Konstantinopel.
  ”Då den sjätte ängeln stötte i sin basun, utgick en befallning om, att avlägsna banden, som hade hållit nationen tillbaka, … och deras uppdrag utvidgades, så att de fick tillåtelse, att döda en tredjedel av människorna….” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 1897, om Uppenbarelseboken 9:15. De förverkligade i allt profetian, och så föll Konstantinopel i händerna på muslimerna. Det Östromerska Riket säckade ihop. I dag heter staden Istanbul, Turkiet.
  År 1850 ritades en affisch, som visar de veropande änglarna som islam i Bibelns profetia i Uppenbarelseboken 9.
  Detta är en ständig påminnelse om, att Guds förutskickelser uppfylls.

Islam och den Protestantiska Reformationen på 1500-talet
Det var under den sjätte basunens tidsrymd, som Reformationen i Europa inträffade på 1500-talet. Vissa av dem tillhöriga Roms avfallna kyrka medgav katolicismens fel och protesterade mot dem. I främsta ledet stod stormuftin i Wittenberg, Tyskland - reformatorn Martin Luther.
  {Bildtext} Förstoring av den del av 1850 års affisch visande det första och andra veropets basuner i Uppenbarelseboken som muhammedaner. Under tidernas gång har flertalet protestanter hyst denna åsikt om Uppenbarelseboken 9. {Bildtext}
  Det var under det sjätte veropet, som islam gjorde Gud en storslagen tjänst, genom att skydda dem, som försökte att slingra sig loss ur Katolska Kyrkans järngrepp. Historien är rik på redogörelser om de välgörelser, som uträttades för Guds sak vid tiden för den Protestantiska Reformationen. Här har vi tagit med några utdrag om det, som islam uträttade på den Allsmäktiges befallning. Alltså bekräftar vi den fortsatta växelverkan mellan Österlandets Barn och medlemmarna av det ”andliga Israel”, i form av Europas protestanter.
  ”Asien ägde Soliman den Stores spira. Hans horder sågs ofta sväva, likt ett åskmoln, vid kristenhetens gräns. Då Reformationen drabbades av en kris, och kungarna, som lydde det Romerska Biskopsstiftet [den påvliga hierarkin], gick samman, för att utdela ett så avgörande slag, att de inte skulle behöva slå till ytterligare en gång, inställde turken - lydande En, Som han inte kände till - sig omgående vid Europas östra kant, och med så hotfull min, att svärden dragna mot de arma protestanterna, måste riktas åt annat håll. Turken var åskledaren, som skyddade mot stormen. Alltså skyddade Kristus Sin lilla hjord med muslimens sköld.” J. A. Wylie, History of Protestantism, Band 1, s. 474.
  ”Efter att ha tågat igenom Ungern, slog den ottomanska hären läger utanför Wiens stadsmurar en vecka före Marburgkonferensen. Kullarna runt om huvudstaden var vita av deras tält, och de bördiga slätterna nedom dess murar, vilka muslimernas hästars hovar aldrig tidigare hade trampat, beträddes nu av deras kavalleri. Belägrarna grävde skyttegravar, lade ut mineringar, avlossade sina dundrande kanoner och hade redan gjort ett hål i muren. Inom några dagar måste Wien komma att duka under för de ottomanska krigarnas antal, häftighet och djärvhet, och en öde och blodstänkt stenhög skulle allena visa, var staden hade stått.
  Väl vägen till Tyskland hade öppnats, skulle erövrarna strömma genom Donaubäckenet, och resa sina fanor med halvmånen i rikets intagna städer och ödelagda provinser.
  Framtidsutsikterna var förfärande. Allmän ruin, likt en lavin i Alptrakterna, hotade alla och envar i Tyskland, och kunde vilket ögonblick som helst rasa över dem med oemotståndligt ursinne. ’Det är Ni’, sade anhängarna till den gamla tron vändande sig till lutheranerna, ’som har orsakat oss dessa gissel [turken]. Det är Ni, som har släppt loss dessa ondskans änglar; de har nu kommit, för att bestraffa Er för Ert kätteri. Ni har kastat ifrån Er påvens ok, och nu måste Ni bära turkens ok.’
  ’Inte alls’, sade Luther. ’Det är Gud, som har släppt lös den här armén, vars kung är förgöraren Abaddon. De är utskickade, för att straffa oss för våra synder, vår otacksamhet för evangeliet, våra hädelser och framför allt vårt spillande av de rättfärdigas blod.’” Samma, s. 567.
  ”Turken blev den åskledare, som avledde blixten från Vatikanen och bidrog till Europas skydd.” Samma, Band 2, s. 598.
  ”Det var turken, som plötsligt framträdde och räddade protestantismen i Ungern, fastän han var omedveten om den tjänst, som han utförde. Soliman den Store, som lämnade Konstantinopel den 23. April, 1526 i täten för en mäktig här, till vilken slöt sig förstärkningar under marschen och uppgick slutligen till 300 000 turkar, närmade sig ständigt Ungern, likt en ”förödande lavin”.
  Skräck grep nu landet. Kung Ludvig stod utan både medel och soldater. Adeln var splittrad sinsemellan; prästerna koncentrerade sig på, att förfölja protestanterna; och gemene man, berövad lagens skydd och friheten, var geistlös och utan fosterlandskärlek. Zapolya, herre över sjuttiotvå borgar, och rikets klart mäktigaste storman, förhöll sig passiv, i förväntan på, att om kungen störtades, skulle han kallas att inta den lediga tronen.
  Under tiden nalkades den förfärlige turken, och krävde tribut från Ludvig, med hot om, att annars sätta upp halvmånen på Ungerns samtliga kyrkor, och att slakta honom och hans stormän som ”gödda oxar”.
  Påbudet om död åt protestanterna gällde fortfarande, och inför hotet från de mörka stormmolnen, som tornade upp sig österut, hetsades folket till mordiskhet mot lutheranerna.
  ”… Kung Ludvig tågade åstad, för att hejda den mäktige Solimans frammarsch. Den 29. Augusti stötte hans lilla här på 27 000 man på turkarnas väldiga massor i Mohacz, vid Donau. Solimans styrkor var femton gånger större, än kungens. Ludvig överlät kommandot över armén till ärkebiskopen av Köln - en före detta Franciskanermunk, som bättre kände till svärdet, än rosenkransen, och som ofta hade utmärkt sig på slagfältet.
  Då kungen iförde sig sin vapenrustning på morgonen för slaget, syntes det, att han var likblek. Alla visste, vad som väntade. ’Här går tjugosju tusen ungrare’, utbrast biskop Perenyi, då hären defilerade förbi honom.... På kvällen var slätten vid Mohacz täckt av döda ungrare, staplade i gräsliga högar. Tjugoåtta furstar, fem hundra adelsmän, sju biskopar och tjugo tusen stridsmän låg stilla i döden. Kungen och det påvliga sändebudet lämnade scenen för blodbadet och sökte tryggheten, genom att fly. Ludvig måste korsa en mörk vattensamling, som låg i hans väg; hästen vadade över den, men då springaren tog sig uppför motsatta stranden, föll han och krossade monarken, som begravdes i kärret. Det påvliga sändebudet, liksom forntidens siare på bergen i Aram, infångades och dödades. Efter att ha trampat ned kungen och hans armé, marscherade den segerrike Soliman vidare in i Ungern, där han slaktade 200 000 av landets invånare. Olyckan, vilken skakade om hela Europa, skänkte vila åt protestanterna.” Samma, Band 3, s. 221.

Det tredje veropet:
Den sjunde och sista basunstöten
Sedan den 22. Oktober, 1844 har den sista av de sju basunerna i Uppenbarelseboken 8, 9 och 10 ljudit i världen. Vi befinner oss i tidsperioden för det tredje och sista veropet - den sjunde och avslutande basunstöten i Uppenbarelseboken.
  ”Men i de dagarna när den sjunde ängelns röst hörs och han blåser i sin basun, då är Guds hemlighet fullbordad, så som han har förkunnat i det glädjebudskap han gett sina tjänare profeterna.’” Uppenbarelseboken 10:7.
  I dag, under slutet av världshistorien, ser vi, att islam på nytt håller på att bli en internationell stormakt. ”Gräshoppornas” uppgift under det tredje och sista veropet torde bli densamma, som under blåsandet i båda föregående ”vebasuner”. Vi vet, att de ”fyra änglar”, som släpptes lösa i samband med det andra veropet, hade ”förberetts” för sitt verk - ”det vill säga gjorts i ordning; gjorts redo med hjälp av tidigare erfarenhet - för ett storslaget företag. Tillämpat på turkarna, skulle det betyda, att beredelsen för det slutliga verk, som de utförde, gjordes i och med, att denna makt växte till och fann stadga….” Barnes’ Commentary till Uppenbarelseboken, s. 264, i Walter E. Straw, Studies in Revelation, sid. 67-8.
  Kommer framtidens ”gräshoppor” att vara en ständigt växande ödeläggare? En sak tycks vara säker. Målet för gräshopporna har alltid varit de, som har avfallit från sanningen hos Guds Ord, samtidigt som de har hävdat sig vara Hans folk - ett avfallet kyrkosystem och de, som står det romerska påvedömet nära. Kommer Gud att sända ytterligare straffdomar över vår värld? Samtidigt med blåsandet i den sista basunen pågår den stora domen i Himmelen, och när den är fullbordad, upphör prövotiden för mänskosläktet.
7 Strax därefter återvänder Isa al-Masih ibn Maryam synligt, för att väcka upp de rättfärdiga döda och ta dem med Sig till Himmelen. Det ankommer på hela den mänskliga familjen, att åter visa Gud underdånighet i allt, mot Hans okränkbara lag, och mot Isa al-Masih, som sändes hit, för att bli det yttersta offret för människornas synder. Isa är Allahs nåd och förbarmande i mänsklig gestalt. Det är genom Isa al-Masih, som vi erhåller Allahs rättfärdighet. Vi äger ingen rättfärdighet själva, utan den ges åt alla, som tar emot Isa al-Masih och Hans förlossningsverk. Hans verk i människan leder alltid till, att hon håller Guds heliga buds lag.

Jesaja 60: Fullständig underkastelse inför Allah
Vilka tänker underordna sig Allah och Hans budskap med sanning? Isa al-Masih ibn
Maryam sade Sig vara fårens Herde, alltså Den, som skickats ut, för att leda Guds folk i världen. I Zabur uttalade Daud entydigt:
  ”HERREN är min herde…” Zabur Psaltaren 23:1. Isa yttrade: ”Jag är den gode herden. Den gode herden ger sitt liv för fåren.” Injeel Johannesevangeliet 10:11.
  Sedan kom Isa al-Masih med detta uttalande: ”Jag har också andra får, som inte hör till den här fållan. Dem måste jag också leda, och de kommer att lyssna till min röst. Så skall det bli en hjord och en herde.” Injeel Johannesevangeliet 10:16.
  Vi skulle vilja ställa frågan: Vilka är dessa ”andra får”, som Isa vill inlemma i Sin hjord? Det klara svaret kommer från en av de forntida profeterna, som skrev:
  ”Skaror av kameler skall övertäcka dig, unga kameler från Midjan och Efa. Från Saba skall de alla komma, guld och rökelse skall de bära. De skall förkunna HERRENS lov. Alla Kedars hjordar skall samlas till dig, Nebajots baggar skall stå till din tjänst. Till mitt välbehag skall de offras på mitt altare, och min härlighets hus skall jag förhärliga.” Jesaja 60:6-7.
  Vem är Kedar, och vilka är Nebajot, Midjan, Efa och Saba?
  ”Och detta är namnen på Ismaels söner i den ordning de föddes: Nebajot, Ismaels förstfödde, vidare Kedar, Adbeel, Mibsam, Misma, Duma och Massa, Hadad och Tema, Jetur, Nafis och Kedma. Dessa var Ismaels söner….” Tora Första Moseboken 25:13-16.
  ”Abraham tog sig ännu en hustru, och hon hette Ketura. Hon födde åt honom Simran, Joksan, Medan, Midjan, Jisbak och Sua. Joksan blev far till Saba och Dedan, och Dedans söner var assureerna, letuseerna och leummeerna. Midjans söner var Efa, Efer, Hanok, Abida och Eldaa...” Tora Första Moseboken 25:1-6.
  Abraham sände iväg samtliga dessa österut, innan han dog. De ingick äktenskap sinsemellan och blev som grupp kända som ”Österlandets Barn”. Ett exempel härpå var Esau, Isaks son, som äktade Ismaels dotter.
  ”… Därför begav han [Esau] sig till Ismael och tog Mahalat till hustru utöver de hustrur han redan hade. Hon var dotter till Ismael, Abrahams son, och syster till Nebajot.” Tora Första Moseboken 28:8-9.
  Jesaja 60:6-7, som anförs ovan, inramas av ändens tid. I detta nya sammanhang omtalas Österlandets Barn på nytt. Den här gången är de några av Guds hängivnaste efterföljare. Helt klart står sönerna åt Nebajot, Kedar, Saba, Midjan, Efa, Duma och andra förtecknade där. Åter igen verkar Österlandets Barn komma att spela en nyckelroll, jämte Bokens Folk, som är trofasta mot Allah, och som inte har övergett Boken, eller deltagit i försöken, att ändra på Allahs Ord. Tillsammans verkar de här två folkgrupperna visa en enad front under dessa världshistoriens sista timmar. Kommer Österlandets Barn i dessa yttersta dagar att tydligt se, att det i ”Bokens Folk” finns en grupp, som är äkta och välsignade av Allah? Författaren till denna tidning är djupt övertygad om, att Bokens Folk är sjundedags-adventister. Lär känna en…. Måhända kommer Österlandets Barn i våra dagar att säga: ”De svarade: ’Vi har tydligt sett att HERREN är med dig. Därför tänkte vi att vi borde ge varandra en ed och sluta förbund…’” Tora Första Moseboken 26:28.

Profetian om Duma
”Profetia om Duma. Man ropar till mig från Seir: ’Väktare, vad återstår av natten? Väktare, vad återstår av natten?’ Väktaren svarar: ’Morgon kommer, ändå är det natt. Vill ni fråga mer, så fråga. Kom tillbaka igen.’” Jesaja 21:11-12.
  Vem är Duma? Vi slår på nytt upp Tora och finner, att Duma är ytterligare en son till Ismael från Österlandet, här upptecknad av den forntida profeten Jesaja. Då Jesaja nämnde Duma, hade vederbörande varit död i minst 800 år. Eftersom Jesajas omnämnande av Duma hade föga att göra med Jesajas dagar, inser vi, att han måste åsyfta ändens tid, som vi lever i.
  ”Det som hände dem… skrevs ner för att varna oss som har världens slut inpå oss.” Första Korintierbrevet 10:11.
  Två gånger frågar Duma väktaren: ”Vad återstår av natten?” I gamla dagar stod väktare strategiskt till på det gamla Jerusalems murar. Deras uppgift var, att varsko stadens invånare, om fienden nalkades. Väktarna skulle icke slumra eller sova på sin post….
  Dagens väktare på murarna är inga mindre, än de, som har anförtrotts Skriftens Heliga Böcker och vars uppgift det är, att göra Skrifterna kända ibland allmänheten, och inte gömma undan dem. I dag skall trogna väktare varsko världen, däribland Österlandets Barn, att ett jättestort, bedrägligt system är aktivt världen runt, för att bedra Guds folk i alla nationer. Sjundedags-adventister har varnat nationer världen över för en mäktig, tvingande global rörelse, som står bakom religiösa falsarier och övernaturliga lurendrejerier, som snart kommer att dra med sig världens millioner i fördärvet, med mindre de görs uppmärksamma på faran. Som svar på Dumas fråga ”Väktare, vad återstår av natten?”, är sjundedags-adventisternas väktare väl medvetna om, att ”morgonen kommer”. De bär bud om evighetens storslagna morgon från Gud, när Isa al-Masih visar Sig på Himmelens moln och varje öga kommer att se Honom.
  ”Se, han kommer med molnen, och varje öga skall se honom, även de som har genomborrat honom, och alla jordens stammar skall jämra sig över honom. Ja, amen.” Uppenbarelseboken 1:7.
  Väktarna vet, att vid själva tidens slut, när Isa återvänder, skall gravarna öppnas. Det kommer att inträffa en omfattande uppståndelse ibland de döda. Isa al-Masih sade: ”Förvåna er inte över detta, ty den stund kommer, då alla som är i gravarna skall höra hans röst och gå ut ur dem. De som har gjort gott skall uppstå till liv, och de som har gjort ont skall uppstå till dom.” Injeel Johannesevangeliet 5:28-29.
  Sjundedags-adventisternas väktare framställer först de goda nyheterna om den eviga dagens ankomst och hur man gör sig redo för denna dag. Sedan tar väktarna också upp ämnet om den eviga nattens ankomst. Det eviga mörkrets natt väntar dem, som har gått samman, för att trotsa Guds lag och Jesu vittnesbörd.
  Väktarna kan berätta för Dig, att de, som undviker Satans snaror, måste äga Jesu tro, det vill säga Hans rättfärdiga karaktär och fläckfria leverne översatta till sina liv. Nu, medan tillvaron är någorlunda dräglig, är det dags, att lära känna Honom. Dag för dag behöver vi be allvarligt och läsa de Heliga Böckerna, så att vi i krisens stund står redo, att möta Isa al-Masih i frid och överhöljda med Hans rättfärdighet.
  ”Det skall vara vår rättfärdighet, att vi noga följer alla dessa bud inför HERRENS, vår Guds, ansikte så som han har befallt oss.” Tora Femte Moseboken 6:25.
  De, som gör det, kommer att ha ”fått på sin lott samma dyrbara tro som vi” ”genom rättfärdigheten från vår Gud och Frälsare Jesus Kristus…” Andra Petrusbrevet 1:1.
  Varje själs tunga börda borde vara: Har mitt hjärta förnyats? Är min själ förvandlad? Är mina synder förlåtna genom tro på Kristus? Har jag blivit född på nytt genom Allahs Ande? Rättar jag mig efter inbjudan ”Kom till mig, alla ni som arbetar och bär på tunga bördor, så skall jag ge er vila” (Matteusevangeliet 11:28)? … Räknar Du allt som en förlust jämfört med den fantastiska kunskapen om Kristus Jesus? Och menar Du det vara Din skyldighet, att tro på varje ord, som utgår ur Guds mun?
  ”… Så skall du veta att endast HERREN, din Gud, är Gud, den trofaste Guden som håller fast vid sitt förbund och sin nåd i tusen släktled, när man älskar honom och håller hans bud.” Tora Femte Moseboken 7:6-9.
  Väktarna berättar för Dig, att ”Människan lever inte bara av bröd, utan av varje ord som utgår från Guds mun.’” Injeel Matteusevangeliet 4:4, kursivering i Svenska Folk-Bibeln 98.

En biblisk profetia om Arabien
”Profetia om Arabien. Ni skall bo i Arabiens vildmark, ni karavaner från Dedan. Möt de törstande med vatten. Må invånarna i Temas land möta flyktingarna med bröd. Ty de flyr undan svärd, undan draget svärd och spänd båge, undan krigets vedermöda.” Jesaja 21:13-15.
  Handlar det här om en tid, när Allah uppmanar den äldre brodern Ismael, att förse den yttersta tidens andliga soldater med bröd och vatten, när dessa befinner sig på flykt? Det verkar så. Måhända det också handlar om den stundande tid, när västerlänningar måste undfly handlingarna från dem, som försöker att införa ”vilddjurets märke”. De kommer att måsta fly, eftersom profetian förutsäger, att de inte skall tillåtas att köpa eller sälja. Men vart skall de ta vägen? Kanske de av Österlandets omtalade barn kommer att öppna sina hjärtan och plånböcker, samt släppa in de för sina liv flyende in i sina hem. Kommer de, som verkligen håller sig till Allah och Hans vilja, att bistå i denna nödtid? Så tycks det vara. För fullständigare insikt om de sista dagarnas händelser, hänvisas läsaren till boken Den Stora Striden, skriven av E. G. White. Denna bok måste läsas, för att förstå den yttersta tid, som vi lever i.

Jesus i Koranen
Många har ärliga frågor om, vem Jesus/Isa al-Masih ibn är. Vad har den Heliga Koranen och de Heliga Böckerna att säga om Honom? Jesus/Isa är ”vägen” (al sirat
mustaqueem): Sura 43:61. Jesus/Isa är ”sanningen” (al haq): Sura19:34. Jesus/Isa är ”livet” (Min Rouhina): Sura 21:91; 66:12.
  ”Jesus sade till honom: ’Jag är vägen och sanningen och livet. Ingen kommer till Fadern utom genom mig.” Injeel Johannesevangeliet 14:6.
  Följande förutsades om Isa av den forntida profeten Jesaja över 700 år före Isa
al-Masihs födelse:
  ”Därför skall Herren själv ge er ett tecken: Se, jungfrun skall bli havande och föda en son och hon skall ge honom namnet Immanuel.” Tora Jesaja 7:14.
  För massor av år sedan var det män bosatta öster om Jerusalem, som studerade de gamla hebréiska Skrifterna. De iakttog en märklig ”stjärna” i öster och erinrade sig de ord, som de hade läst i de Heliga Böckerna: ”… En stjärna träder fram ur Jakob.…” (Tora Fjärde Moseboken 24:17). De insåg, att stjärnan skulle utgöra ett tecken från Allah på, att Han skulle sända en högst betydelsefull person till världen. Då de studerade förutskickelserna om Isa al-Masih ibn Maryam, blev de övertygade om, att Allah hade gett dem tydliga bevis för, att den här särskilde individen nu hade kommit till jorden. Dessa vise män kände sig starkt manade, att färdas dit, där ”stjärnan” skulle komma att leda dem.
  Stjärnan ledde dem till Jerusalem. Då de kom dit, frågade de hebréerna: ”’Var är judarnas nyfödde konung? Vi har sett hans stjärna gå upp {i öster} och har kommit för att tillbe honom.’” Injeel Matteusevangeliet 2:2.
  ”De svarade: ’I Betlehem i Judeen, ty så är skrivet genom profeten….’” Injeel Matteusevangeliet 2:5.
  ”Men du, Betlehem Efrata, som är så liten bland Juda tusenden, från dig skall det åt mig komma en som skall härska i Israel. Hans ursprung är före tiden, från evighetens dagar.” Mika 5:2.
  Alltså begav de sig till Betlehem, och på vägen dit visade stjärnan sig på nytt och ledde dem till det hus, där Isa bodde. ”Och de gick in i huset och fick se barnet med Maria, dess mor. Då föll de ner och tillbad det, och de tog fram sina skatter och överlämnade gåvor till barnet: guld, rökelse och myrra.” Injeel Matteusevangeliet 2:11.
  Den Heliga Koranen säger, att Isa al-Masih var en speciell person, som kom till på övernaturlig väg (genom den Helige Ande) i en jungfru vid namn Maryam och Hans existens framtalades (fayakun).
  ”Maria sade: ’Herre! Hur skulle jag kunna få en son, då ingen man har rört mig?’ [Ängeln] sade: ’Så [skall det bli]; Gud skapar vad Han vill. Om Han vill att något skall vara, säger Han endast till det: ’Var!’ - och det är.” Sura 3:47 Al ’Imran.
  ”Hon [Maryam] sade: ’Hur skulle jag, som ingen man har rört, kunna få en son? Jag har aldrig fört ett lösaktigt liv!’” Sura 19:20 Maryam.
  ”OCH [MINNS] henne [Maryam] som bevarade sin jungfrudom. Vi andades in i henne något av Vår ande och Vi gjorde henne och hennes son till ett tecken för alla folk.” Sura 21:91 Al-Anbiya.
  ”Maria… Hon bevarade sin oskuld och Vi andades in i [hennes kropp] något av Vår ande. Hon trodde på sin Herres ord….” Sura 66:12 At-Tahrim.
  ”Med Jesu Kristi födelse gick det till så: hans mor Maria var trolovad med Josef, men innan de hade kommit tillsammans, visade det sig att hon var havande genom den helige Ande.” Injeel Matteusevangeliet 1:18.
  Injeel bekräftar profetian hos Jesaja om, att Isa al-Masih skulle komma att födas av en jungfru.
  ”I sjätte månaden {av Marias kusin Elisabets havandeskap} blev ängeln Gabriel sänd av Gud till en jungfru i staden Nasaret i Galileen. Hon var trolovad med en man som hette Josef och var av Davids släkt, och jungfruns namn var Maria. Ängeln kom in och sade till henne: ’Gläd dig, du benådade. Herren är med dig.’ Men hon blev förskräckt vid hans ord och undrade vad denna hälsning kunde betyda. Då sade ängeln till henne: ’Frukta inte, Maria. Du har funnit nåd hos Gud. Se, du skall bli havande och föda en son, och du skall ge honom namnet Jesus. Han skall bli stor och kallas den Högstes Son, och Herren Gud skall ge honom hans fader Davids tron.’
  Maria sade till ängeln: ’Hur skall detta kunna ske? Ingen man har rört mig.’ 
  Ängeln svarade henne: ’Den helige Ande skall komma över dig, och den Högstes kraft skall vila över dig. Därför skall också barnet kallas heligt och Guds Son.” Injeel Lukasevangeliet 1:26-35.

Isa, en helig sons gåva
”[Ängeln] sade: ’Jag är ingenting annat än en budbärare från din Herre [med hälsningen:] ’Jag skall skänka dig en son, ren och rättfärdig.’” Sura 19:19 Maryam.
  Han kommer från Allahs Ande (Rouhana Allah): Sura 19:17; 21:91; 66:12.
  En Ande av/från Allah (Rouh minhu Allah): Sura 4:171.
  Stärktes/leddes (ayyadhu) av den Helige Ande (Rouh Qudus): Sura
2:87, 253; 5:110.
  ”… Och Jesus, Marias son, skänkte Vi klara bevis och stärkte honom med helig ande....” Sura 2:87 Al-Baqarah.
  ”Då skall Gud säga: ’Jesus, son av Maria! Minns Mina välgärningar mot dig och din moder - hur Jag stärkte dig med helig ande… hur Jag delgav dig uppenbarelsen och visdom och Tora och Evangeliet… och hur du med Mitt tillstånd botade de blinda och de spetälska och hur du väckte de döda till liv med Mitt tillstånd....’” Sura 5:110 Al-Ma’idah.
  Isa al-Masih förkroppsligar evangeliet eller de glada nyheterna från Allah. ”Och änglarna sade: ’Maria! Gud tillkännager för dig det glada budskapet om ett ord från Honom [varigenom du skall föda den] vars namn skall vara Kristus Jesus, Marias son, ärad och lovprisad i denna värld och i det kommande livet och en av dem som skall vara i [Guds] närhet…’” Sura 3:45 Al ’Imran.
  ”Men ängeln sade: ’Var inte förskräckta! Se, jag bär bud till er om en stor glädje för hela folket.” Injeel Lukasevangeliet 2:10.
  Isa är Allahs Ord (kalimatu Allah); Hans Ord: Sura 3:39, 45; 4:171.
  ”… Kristus Jesus, Marias son, var Guds Sändebud och Hans ord….” Sura 4:171 An-Nisa.
  ”I begynnelsen var Ordet, och Ordet var hos Gud, och Ordet var Gud.” Injeel Johannesevangeliet 1:1.
  ”Ordet blev kött och bodde bland oss, och vi såg hans härlighet, en härlighet som den Enfödde har av Fadern, och han var full av nåd och sanning.” Injeel Johannesevangeliet 1:14.
  Isa var: En ren son, utan synd (zakiyyah), rättfärdig: Sura 3:46; 19:19.
  Var varken fåfäng eller elak: Sura 19:32.
  Är rättfärdig (saliheen): Sura 3:46; 6:85.
  Står närmast Allah (muqarrabeen, en särskilt ärorik ställning); Han är klart och tydligt den ende, som har getts denna plats i Koranen: Sura 3:45.
  ”… Kristus Jesus, Marias son, ärad och lovprisad i denna värld och i det kommande livet och en av dem som skall vara i [Guds] närhet…” Sura 3:45 Al ’Imran.
  ”Sedan Gud i forna tider många gånger och på många sätt hade talat till fäderna genom profeterna, har han nu i den sista tiden talat till oss genom sin Son. Honom har han insatt till att ärva allting, och genom honom har han också skapat världen. Sonen utstrålar Guds härlighet och uppenbarar hans väsen och uppehåller allt genom sitt mäktiga ord. Och sedan han utfört en rening från synderna, sitter han nu på Majestätets högra sida i höjden.” Injeel Hebréerbrevet 1:1-3.
  Isa al-Masih är det klaraste återskenet av Allah, för att inför den mänskliga familjen visa, hurdan Allah är till sinnelaget, och för att förklara, hur även vi kan leva. Alltså ser vi Allah tydligt reflekterad i Isa al-Masih.
  Isa är medlare/ädel/upphöjd (wajihan eller wajih) nu och hädanefter. (Denna sällsynta titel har endast tilldelats Isa al-Masih och Mose. Intressant nog förmedlades Guds förbund med människan genom dessa två.) Sura 3:45.
  Är medlare (shafa’a), sura 2:255; 21:28.
  ”Ty Gud är en, och en är medlare mellan Gud och människor, en människa, Kristus Jesus”. Första Timoteusbrevet 2:5.
  Därmed uppfylldes Jesajas gamla profetia: ”Därför skall jag ge honom [Isa
al-Masih] de många som hans del, och de starka skall han få som byte, eftersom han utgav sitt liv i döden och blev räknad bland förbrytare, han som bar de mångas synd och trädde in i överträdarnas ställe.” Jesaja 53:12.
  Är den raka vägen (siratun mistaqueem): Sura 3:51; 43:61
  Gavs insikt om det osynliga (ghyab) (det övernaturliga): Sura 3:44.
  Allahs gillande vilade över Honom: Sura 5:110; 43:59.
  Allah välsignade (mubarak) Honom varhelst Han befann Sig: Sura 19:31.
  Skänktes visdom i och uppenbarelser om Gamla Testamentet och evangeliet: Sura
3:48; 2:136; 19:30; 43:63; 57:27.
  Allah uppenbarade Sin vilja för Jesus/Isa: Sura 4:163.
  Är lik (är den andre) Adam: Sura 3:59.
  Kallad för Messias: Sura 3:45; 4:157, 171-172; 5:17 (två gånger), 72 (två gånger), 75; 9:30-31.
  En ”barmhärtighet från Allah” (rahmatun): Sura 19:21.
  Utgjorde ett tydligt tecken (be-yinat, med innebörden ”klar och utan tvivel”) för människorna (hela mänskligheten): Sura 2:87; 19:21; 21:91; 43:61.
  Botade de blinda och spetälska: Sura 3:49; 5:110.
  Ägde kraften, att väcka de döda: Sura 3:49; 5:110.
  Bringar mirakulöst mat ned till jorden från Himmelen: Sura 5:112–115.
  Folk smidde ränker (mot Honom): Sura 3:54.
  Han blev lögnaktigt beskylld: Sura 3:55.
  Dog (mutawafeka härstammar från det arabiska verbet tawwafa (få att dö), medan roten för amutu är mata (dog), sura 3:55; 4:159; 5:117; 19:33.
  ”dog… i ogudaktigas ställe”. Injeel Romarbrevet 5:6.
  ”Kristus dog i vårt ställe….” Injeel Romarbrevet 5:8.
  ”har dött och fått liv igen….” Injeel Romarbrevet 14:9.
  ”Kristus dog för våra synder”. Injeel Första Korintierbrevet 15:3.
  Stod upp från de döda (yum uba’athu): Sura 19:33.
  Färdades upp till Allah i Himmelen: Sura 3:55; 4:158.
  Återvänder hit på domens dag (yum al-qiyama): Sura 3:55; 4:159; 43:61.
  Ett tecken på, och känner till stunden för, domen: Sura 43:61.
  Budbärare/apostel (rasul): Sura 4:157; 5:75.
  Profet (nabyyun) åt Allah: Sura 19:30.
  Tjänare (abd Allah) åt Allah: Sura 4:172; 19:30; 43:59.
  Trofast (shahid) vittne åt Allah: Sura 4:159; 5:117.
  Friden (salaam) vilar på Honom: Sura 19:33.
  Lärjungarna är Allahs biträden (ansar Allah), för att uppenbara och visa Jesus/Isa: Sura 3:52; 61:14.
  Lärjungarna är vittnen om Jesu/Isas sanning: Sura 5:113.
  Vi är beordrade, att lyda (atee’uon) Honom: Sura 3:50; 43:63.

Vem är Isa al-Masih ibn Maryam?
Han är den fullkomliga återgivningen av Allah, Gud i mänskligt kött. Genom Honom vinner vi insikt om, hurdan Gud verkligen är.
  ”Kristus Jesus… skall vara i [Guds] närhet.” Sura 3:45 Al ’Imran.
  ”Sonen utstrålar Guds härlighet och uppenbarar hans väsen och uppehåller allt genom sitt mäktiga ord. Och sedan han utfört en rening från synderna, sitter han nu på Majestätets högra sida i höjden.” Injeel Hebréerbrevet 1:3.
  ”Ingen har någonsin sett Gud. Den Enfödde [Isa al-Masih]… är hos Fadern, har gjort honom känd.” Injeel Johannesevangeliet 1:18.
  Isa al-Masih är den ende, som är väldigt nära förbunden med, och står i Allahs omedelbara närhet.
  ”Inte så att någon skulle ha sett Fadern utom han som är från Gud. Han har sett Fadern.” Injeel Johannesevangeliet 6:46.
  Jesus uppenbarar Sin Fader genom Sitt liv.
  ”Jesus svarade: ’Så länge har jag varit hos er, och du har inte lärt känna mig, Filippus. Den som har sett mig har sett Fadern. Hur kan du säga: Låt oss se Fadern?” Injeel Johannesevangeliet 14:9, kursivering i Svenska Folk-Bibeln 98.
  ”Ingen har någonsin sett Gud. Den enfödde, som… är hos Fadern, har gjort honom känd.” Injeel Johannesevangeliet 1:18.
  ”Ordet blev kött [människa] och bodde bland oss, och vi såg hans härlighet, en härlighet som den Enfödde har av Fadern, och han var full av nåd och sanning.” Johannesevangeliet 1:14.
  ”Ty i honom bor gudomens hela fullhet i kroppslig gestalt”. Kolosserbrevet 2:9.
  Alltså säger det sig självt, att om Isa al-Masih är ”Allahs Ord”, då är det inte bara ytterst viktigt, utan synnerligen brådskande, att ta reda på, vad Isa al-Masih lärde ut! Både den Heliga Koranen och Bibeln lär, att Isa al-Masih eller Jesus Kristus Messias är Allahs eller Guds Ord! Av förbarmande mot mänskligheten har Isa al-Masih sänts till oss, för att genom föredöme och personlig instruktion visa oss, hurdan Gud är. Han kom, för att hjälpa oss att hitta vägen till Himmelen. Ja, för att förbarma Sig över mänskligheten, sände Allah hit Isa al-Masih! I fall vi vill lära känna och förstå Allah, behöver vi studera Isas undervisning och Hans leverne.

Vad lärde Isa ut?
Vi kan bara kortfattat beskriva, vad Han lärde ut. Det är verkligen att rekommendera, att läsaren själv skaffar sig ett exemplar av Injeel, att läsa på önskat språk. Det framstår kristallklart, att Jesus erhöll evangeliet, eller de ”goda nyheterna från Gud.” För att gratis ladda ned Injeel {på engelska}, se: www.e-sword.org {och på svenska: folkbibeln.it}.
 ”… Vi sände Jesus, Marias son, och gav honom Evangeliet; och Vi lät hjärtana hos dem som följde honom fyllas av ömhet och medkänsla… men många av dem {Jesu anhängare} visade trots [mot Gud].” Sura 57:27 Al-Hadid.
  ”Steg för steg uppenbarar Han för dig denna Skrift och med den sanningen och bekräftelse av det som ännu består [av äldre tiders uppenbarelser]; det är Han som uppenbarade Tora och Evangeliet i äldre tid, till vägledning för människorna och det är Han som har uppenbarat den måttstock med vars hjälp rätt kan mätas och skiljas från orätt.” Sura 3:3-4 Al ’Imran.
  ”Efter [dessa profeter] sände Vi Jesus, Marias son, med bekräftelse av allt det som ännu bestod av Tora och Vi skänkte honom Evangeliet, som gav vägledning och ljus och bekräftade det som ännu bestod av Tora - där fanns vägledning och förmaningar till de gudfruktiga.” Sura 5:46 Al-Ma’idah.
  ”Om de {Bokens Folk} i alla delar ville följa Tora och Evangeliet och det som har uppenbarats för dem av deras Herre [med denna Koran], skulle de få njuta himmelens och jordens alla gåvor. Bland dem finns sådana som följer en rak kurs utan överdrifter eller avvikelser, men många av dem begår förkastliga handlingar.” Sura 5:66 Al-Ma’idah.
  ”Säg: ’Ni står inte på [fast] grund, efterföljare av äldre tiders uppenbarelser {Bokens Folk}, så länge ni inte [i allt] följer Tora och Evangeliet liksom det som er Herre [nu] har uppenbarat för er.’ Men det som din Herre [nu] har uppenbarat för dig [Muhammad] gör helt säkert många av dem ännu övermodigare och förhärdar dem i deras otro…” Sura 5:68 Al-Ma’idah.
  I evangeliet finner vi Allahs vilja rörande mänskligheten uppenbarad. Kapitel eller sura 5 och 6 i Matteusevangeliet bör särskilt granskas. ”När Jesus [Isa al-Masih] såg folkskarorna, gick han upp på berget. Han satte sig ner, och hans lärjungar kom fram till honom. Då började han tala och undervisa dem:
  ’Saliga är de som är fattiga i anden, dem tillhör himmelriket.
  Saliga är de som sörjer, de skall bli tröstade.
  Saliga är de ödmjuka, de skall ärva jorden.
  Saliga är de som hungrar och törstar efter rättfärdighet, de skall bli mättade.
  Saliga är de barmhärtiga, de skall få barmhärtighet.
  Saliga är de renhjärtade, de skall se Gud.
  Saliga är de som skapar frid, de skall kallas Guds barn.
  Saliga är de som blir förföljda för rättfärdighetens skull, dem tillhör himmelriket.
  Saliga är ni, när människor hånar och förföljer er, ljuger och säger allt ont om er för min skull. Gläd er och jubla, ty er lön är stor i himlen. På samma sätt förföljde man profeterna före er.
  Ni är jordens salt. Men om saltet förlorar sin sälta, hur skall man då göra det salt igen? Det duger bara till att kastas ut och trampas ner av människor. Ni är världens ljus. Inte kan en stad döljas, som ligger på ett berg. Inte heller tänder man ett ljus och sätter det under skäppan, utan man sätter det på ljushållaren, så att det lyser för alla i huset. Låt på samma sätt ert ljus lysa för människorna, så att de ser era goda gärningar och prisar er Fader i himlen. Tro inte att jag har kommit för att upphäva lagen eller profeterna. Jag har inte kommit för att upphäva utan för fullborda. Amen {Sannerligen} säger jag er: Innan himmel och jord förgår, skall inte en enda bokstav, inte en prick i lagen förgå, förrän allt har skett.” {Matteusevangeliet 5:1-18.}

De eviga lustgårdarna
Vi måste alltid hålla i minnet, att denna värld inte är vårt hem. Allah har ordnat ett bättre land, ett himmelskt land, dit Han önskar, att alla från jorden skall komma. Tyvärr kommer de flesta att vägra, att ställa sig under Allahs ledning och lyda Hans heliga lag, de Tio Buden, eller att godta Isa al-Masih ibn Maryam som sin Frälsare från synden. Men för de rättfärdiga, som finner sig i villkoren för Allahs lag, gäller löftet:
  ”De skall stiga in i Edens lustgårdar som vattnas av bäckar, där de skall få allt vad de önskar. Så belönar Gud dem som fruktar Honom”. Sura 16:31 An-Nahl.
  Allah vill se Dig och mig där. Han har gett oss vidunderliga löften i Sina Heliga Böcker, så att vi inte skall gå miste om vår plats där. Tänker vi låta Allah förverkliga Sin vilja i våra liv? De Heliga Böckernas löften kan ej svika.
  ”Och jag hörde en stark röst från tronen säga: ’Se, nu står Guds tabernakel bland människorna, och han skall bo hos dem och de skall vara hans folk, och Gud själv skall vara hos dem. Och han skall torka alla tårar från deras ögon. Döden skall inte finnas mer och ingen sorg och ingen gråt och ingen plåga. Ty det som förr var är borta.’” Uppenbarelseboken 21:3-4.
  Ja, käre läsare, vem Du än är, är Allah ytterst angelägen om Din frälsning. Borde vi inte sätta vår lit till Allah, som sände i väg Isa al-Masih ibn Maryam på en så lång resa till denna onda jord, för att skänka oss hopp om en lycklig evighet?
  Det är min uppriktiga önskan och hopp, att Du kommer att vara en av dem, som under all framtid beträder de eviga lustgårdarna.

Den smala stigen
Vi behöver ärligt och enträget av hela hjärtat be, att Allah nåderikt skall lyssna till våra allvarliga vädjanden om kunskap beträffande den ”raka vägen”. Många livsvägar leder åt fel håll. Därför behöver vi ständigt andas ut denna bön (dua) till Allah för vägledning längs med den ”raka vägen” eller, som Isa (Jesus) al-Masih ibn Maryam kallade den för: Den ”smala vägen” och den ”trånga porten”, som leder till livet. Injeel Matteusevangeliet 7:13-14.
  Vi kan aldrig för ett ögonblick slå oss till ro, i tron, att vi är immuna mot Iblis’, det vill säga Djävulens, bedrägerier. Vi måste alltid vandra i ödmjukhet inför Allah, samtidigt som vi kommer ihåg vårt behov av Hans klokhet och styrka. Tänk på detta: I själva Himmelen lyckades Iblis, att lura många av Allahs trofasta änglar till, att ansluta sig till honom i det största upproret i Guds världsallt:
  ”Ett annat tecken visade sig också i himlen, och se, en stor eldröd drake [Iblis eller Satan] med sju huvuden och tio horn med sju kronor på sina huvuden. Hans [Iblis’] stjärt drog med sig en tredjedel av himlens stjärnor, och han kastade ner dem på jorden....” Uppenbarelseboken 12:3-4.
  Sedan han förvisades från Himmelen, har han upprätthållit sitt högkvarter på denna jord:
  ”En strid uppstod i himlen: Mikael och hans änglar gav sig i strid med draken. Och draken och hans änglar stred, men han var inte stark nog, och det fanns inte längre någon plats för dem i himlen. Och den store draken, den gamle ormen, som kallas Djävul och Satan, han som bedrar hela världen, kastades ner på jorden och hans änglar kastades ner med honom.” Uppenbarelseboken 12:7-9.
  Iblis förmådde, att bedra våra första föräldrar, eftersom de lyssnade till hans fagra tal:
  ”Och de åt båda av dess [frukt] och blev på detta sätt medvetna om sin nakenhet och de försökte skyla sig med hopfästade blad från lustgården. Adam bröt [alltså] mot sin Herres befallning och slog in på en förbjuden väg.” Sura 20:121 Ta-Ha.

اَمُهُتآْوَس اَمُهَل تَدَبَف اَهْنِم الَكَأَف
ةَّنَجْلا قَرَو نِم اَمِهْيَلَع ناَفِصْخَي اَقِفَطَو
ىَوَغَف هَّبَر مَدآ ىَصَعَو

  Iblis, alltså Djävulen, använder samma taktik nu, för att vilseföra alla världsinvånare, som Allah inte tillåts att vaka över och skydda.
  ”Och jag såg att det ur drakens gap och ur vilddjurets gap och ur den falske profetens mun kom ut tre orena andar som liknade paddor. De är ondskefulla andar som gör tecken, och de beger sig ut till kungarna i hela världen för att samla dem till striden på Guds, den Allsmäktiges, stora dag.” Uppenbarelseboken 16:13-14.
  Det är viktigt att lägga märke till, att den djävulske Iblis och hans bedragare verkar genom dessa ombud i världen: Draken (ekonomiska och politiska ledare i världen, varav få hedrar Gud, utan är spiritualister), vilddjuret (Katolska Kyrkan) och den falske profeten (avfallna protestanter i USA).

Tre änglars budskap - de mest allvarsmättade varningar!
För att motverka bedrägerierna, har Allah i Sitt förbarmande gett oss tre budskap för den yttersta tiden,  benämnda de ”tre änglarnas budskap”, för att vi inte skall bli lurade av Iblis. Käre läsare, de mest allvarsmättade varningarna någonsin till mänskligheten förekommer i de budskap, som Allah har gett åt Isa al-Masih
ibn Maryam för dessa yttersta dagar. Isa tog emot och gav dem vidare till Yahya, Allahs tjänare, genom Sin ängel. Yahya skrev ned dem i den del av Injeel, som heter Isa al-Masih ibn Maryams Uppenbarelse  (Uppenbarelseboken 1:1). Dessa livsviktiga, profetiska budskap för med sig Allahs gudomliga välsignelser åt alla, som verkligen ger akt på dem. De är väsentliga råd från Himmelen för vår tid.
  ”Salig är den som läser upp och saliga är de som lyssnar till profetians ord och tar vara på det som är skrivet i den. Ty tiden är nära.” Uppenbarelseboken 1:3.

Förste ängelns budskap
Tillkännagivandet från den förste ängeln innebär, att vi skall vörda Gud [Allah] och ge Honom äran. Den allvarsmättade orsak, som anges, är att stunden för domen är inne!
  ”Och jag såg en annan ängel flyga högst uppe på himlen. Han hade ett evigt evangelium [för all tid giltiga goda nyheter] att förkunna för dem som bor på jorden, för alla folk och stammar och språk och folkslag. Han sade med hög röst: ’Frukta Gud och ge honom äran, ty stunden för hans dom har kommit. Tillbe honom som har skapat himlen och jorden, havet och vattenkällorna.” Uppenbarelseboken 14:6-7.
  Det här budskapet skall nå ut till hela världen under den yttersta tiden - till ”alla folk och stammar och språk och folkslag”. Var och en på jorden skall höra dessa ”evigt glada nyheter” och den ödesmättade varning, som åtföljer dem. Ingen kommer att dömas omedveten om detta; alla kommer att förstå sin plikt. I Sin nåd ger Allah oss tid, för att vi skall komma underfund om och lyda de budskap Han förmedlar. Allah dömer ingen, som befinner sig i mörker. Dock döms personen, om han väljer att stanna kvar i lögnens mörker, när sanningens ljus skiner in i själen.

Stunden för domen
Ja, vi lever under tiden för Allahs dom över varje människa, som någonsin har levat. Nu fattas det beslut om, vilka som är Allahs sanna anhängare och efterföljare till Den, som Han sände hit - Den, som står närmast Allah: Isa al-Masih ibn Maryam.
I den Heliga Koranen sägs det, att på ökenprofetens tid var domen nära, men ännu inte inne.
   ”Stunden för domen närmar sig”. Sura 54:1 Al-Qamar, från engelskan.
  Denna ”dag” eller ”stund för domen” omtalas över 80 gånger i den Heliga Koranen. Alltså framgår det tydligt, att detta ämne inte skall tas med en klackspark, det vill säga lättsinnigt och lättvindigt. Yahyas profetiska budskap, att den sedan länge förväntade stunden för domen slutligen hade kommit, går att direkt anknyta till ett tidigare budskap från profeten Daniel (Danielsboken 8:14). Detta budskap talar om renandet av den himmelska helgedomen, där Isa nu tjänstgör som Överstepräst en kort tid till.
  Budskapet nämner en tidpunkt, då domstolens ledamöter skulle slå sig ned, för att i domen avgöra, vilka som verkligen är Allahs efterföljare. Det rör sig uppenbarligen om en himmelsk domstols avgörande, eftersom himmelska väsen avgör, vilka det är, som tillhör Allah. Profeten Daniel kallar detta för helgedomens ”rening”, eller återställande:
  ”… ’Tvåtusentrehundra kvällar och morgnar, sedan skall helgedomen renas och återställas.” Danielsboken 8:14.
  De orden fastslår en bestämd tidslinje från Tora, given av Allah till profeten Daniel, så att vi kan förstå tidpunkten för domen. Vi kan känna till, när den skulle börja. Enligt de Heliga Böckerna, skulle den profetiskt förutskickade reningen inledas den 22. Oktober, 1844 e.Kr. Ända sedan det datumet, har den av Daniel i Danielsboken 7:9-10 beskrivna domen under den yttersta tiden pågått.
  Det innebär, käre vän, att dag för dag har Du och jag iakttagits, vad gäller våra handlingar, tankar och ord. Vem äger Ditt hjärta? Vem är viktigast för Dig? Är Allahs angelägenheter väsentligast för Dig? Eller koncentrerar Du Dig på det jordiska och vardagliga?
  ”HERRENS ögon är vända till de rättfärdiga och hans öron till deras rop. Men HERRENS ansikte är emot dem som gör det onda, han vill utplåna minnet av dem från jorden.” Psaltaren 34:16-17.
  I Uppenbarelsebokens profetior följs varningen rörande domen, jämte de andra änglarnas därtill hörande budskap, av Människosonens (Isa al-
Masih ibn Maryams) ankomst på himlens skyar. Tillkännagivandet om domen är  ett tillkännagivande om, att Isas andra ankomst är nära förestående. Tillkännagivandet kallas för det eviga evangeliet. Alltså visar det sig, att förkunnandet om Isas andra ankomst, tillkännagivandet att den är nära, är en underbar och livsviktig del av nådens sista budskap till denna fallna värld. Det här betyder, att när dömandet av de levande och de döda är fullbordat, skall Isa komma åter till jorden, för att ta till Sig alla dem, som har hedrat Honom genom sin kärleksfulla lydnad. Dessa trogna själar kommer Han att ta med Sig till Himmelen.
  Den Heliga Koranen uppenbarar, att Isa al-Masih ibn Maryam utgör ”tecknet” på den stundande domen.

اَهِب نُرَتْمَت الَف ةَعاَّسلِل مْلِعَل هَّنِإَو
مٌيِقَتْسُم طاَرِص اَذَه نوُعِبَّتاَو

  ”Hans {Jesu} [återkomst till jorden] skall vara ett tecken att den Yttersta stunden [närmar sig]; tvivla därför inte på den. Och [säg, Muhammad]: ’Följ mig, detta är en rak väg!” Sura 43:61 Az-Zukhruf.

Tillbe Skaparen
Den förste ängelns budskap - som tillkännager, att ”stunden för hans dom har kommit” - manar också all världens folk till, att: ”Tillbe honom som har skapat himlen och jorden, havet och vattenkällorna.” Injeel Uppenbarelseboken 14:7.
  Den här delen av de tre änglarnas budskap syftar på Tora och de Tio Buden. Allahs fjärde bud säger, att Han är Skaparen av ”himlen och jorden och havet och allt som är i dem”. Tora Andra Moseboken 20:11.
  Visst är det ironiskt eller märkligt, att det bortglömda budet är det, som börjar med orden ”Tänk på” {”Kom ihåg”, på engelska}. Och det är genom den förste ängelns budskap i Uppenbarelseboken 14:7, som vi påminns om, att vi skall ”tänka på” Sabbaten (As-Sabt), den sjunde dagen varje vecka, som Skapar-Guden reserverade som vilodag, till minne av skapelsen. Således ära och ”tillber” vi Honom, när vi i medveten lydnad upphör med vårt arbete och vilar varje Sabbat (Lördag).
  Allah skrev med Sitt eget finger Sin lag på stentavlor:
  ”När Gud hade talat färdigt med Mose på Sinai berg, gav han honom vittnesbördets två tavlor, tavlor av sten, skrivna med Guds finger.” Tora Andra Moseboken 31:18.
  Hans ord löd:
”Tänk på sabbatsdagen så att du helgar den. Sex dagar skall du arbeta och uträtta alla dina sysslor. Men den sjunde dagen är HERRENS, din Guds, sabbat. Då skall du inte utföra något arbete, inte heller din son eller din dotter, din tjänare eller tjänarinna eller din boskap, och inte heller främlingen som bor hos dig inom dina portar. Ty på sex dagar gjorde HERREN himlen och jorden och havet och allt som är i dem, men på sjunde dagen vilade han. Därför har HERREN välsignat sabbatsdagen och helgat den.” Tora Andra Moseboken 20:8-11.
  I dag har millioner och åter millioner själar i denna värld glömt bort veckans sjunde dags vila - den dag, som Allah reserverade åt mänskligheten under skapelsen. Med förmaningar liknande dem i Noas dagar uppmanas alltså den samlade mänskligheten till, att ”tänka på och minnas Sabbatsdagen”. Lydnad mot Allahs Ord är det säkraste beviset för, att man tillber Honom. Vi må utföra storslagna gärningar och utåt sett tillbe Allah på det vackraste sätt, men vi bevisar alltid vår äkta tillbedjan genom vår ständiga lydnad mot Hans Ord. För länge sedan yttrade profeten Samuel detta:
  ”… ’Har HERREN samma glädje i brännoffer och slaktoffer som att man hör HERRENS röst? Se, lydnad är bättre än offer och hörsamhet bättre än det feta av baggar.” Tora Första Samuelsboken 15:22.
  Som fallet är med alltför många, sträcker sig deras lydnad mot Allahs Ord bara till fagra ord.
  ”De säger att de lyder dig…” Sura 4:81 An-Nisa.
  Emellertid bevisar deras handlingar och ord i vardagen, att deras hängivenhet bara är på papperet. Forntidens profet Hesekiel uttalade sig i Tora, att det förhöll sig likadant på hans tid. Han tog bladet ifrån munnen:
  ”De kommer till dig som de brukade göra och sätter sig hos dig som mitt folk. De hör dina ord men gör inte efter dem. De talar ljuvliga ord med munnen, men deras hjärtan strävar efter orätt vinning.” Tora Hesekiel 33:31.
  I stället för att göra ekonomisk förlust, struntar de flesta i befallningen från Allah om, att vila ut från våra världsliga ansträngningar på den sjunde dagen och söka
Allah, hellre än att arbeta och göra affärer. Vilken värld det skulle bli, om vi bara vore underdåniga mot Allahs lag, de Tio Buden, och vilade enligt det fjärde budet!
  ”Om de i alla delar ville följa Tora och Evangeliet och det som har uppenbarats för dem av deras Herre [med denna Koran], skulle de få njuta himmelens och jordens alla gåvor. Bland dem finns sådana som följer en rak kurs utan överdrifter eller avvikelser, men många av dem begår förkastliga handlingar.” Sura 5:66 Al-Ma’idah.
  Alltför ofta hyllar människorna Allah med läpparna, samtidigt som de med hjärta och leverne har fjärmat sig ifrån Honom. Isa al-Masih ibn Maryam sade för länge sedan: ”Detta folk ärar mig med sina läppar, men deras hjärtan är långt ifrån mig.” Injeel Matteusevangeliet 15:8, kursivering i Svenska Folk-Bibeln 98.
  Lydnad mot Allahs ord är alltid det säkra kännetecknet på, att vi verkligen tillber Allah. Allt annat, än fullständig lydnad mot Hans Ord, är ett hån och hyckleri.

Babylon är fallet, är fallet
Himmelens andra budskap under ändens tid, som framförs av den andre ängeln, tillkännager för världen, att kyrkosamfunden, som en gång i tiden vandrade i sanningen, har avvikit från den rätta stigen. De har orsakat, att ”jorden och dess invånare tillber” {jämför Uppenbarelseboken 13:12} enligt läror instiftade av människor, i stället för att lyda Allahs Ord. Numera lärs obibliska påståenden ut av Katolska Kyrkan, de flesta andra kristna samfund och av andra religioner världen över.
  Jesus sade: ”… Förgäves dyrkar de mig, eftersom de läror de förkunnar är människobud.” Injeel Markusevangeliet 7:7, kursivering i Svenska Folk-Bibeln 98. Vi skall här ta upp några få, korta exempel på de felaktigheter, som har svept över hela världen. 
  För det första, lär man nu ut, att Allah inte är så noga med, vad man äter. I synnerhet vill man göra gällande, att Allah inte längre gör någon skillnad mellan det rena (hallel) och det orena (haram).
  Alltså äter man svinkött med frisk aptit. Den här galenskapen har orsakat outsäglig sorg. Förvisso visar de Heliga Böckerna, att människan vare sig skall äta eller vidröra vissa djur.
  En fullständig förteckning över de djur, som Allah betecknar som haram, finns i Tora Tredje Moseboken, kapitel 11. I korthet, är de orena eller haram djuren alla kameler och samtliga andra fyrfota djur, som inte både idisslar födan och har klövar; kaniner, harar och alla andra gnagare; svin och grisar; fiskar utan både fenor och fjäll; och alla rovfåglar. Det är Katolska Kyrkan och hennes nära följeslagare, som inte gör skillnad på de rena och orena djuren. {Skaparen vet givetvis, om ett djurs matvanor gör det olämpligt att äta. Somliga varelser kan bära på smitta, exempelvis renhållande djur. Smittan kan förekomma i djurets blod och fett. Av omtanke mot oss, har Skaparen infört dessa kloka regler. Övers. anm.}
  Man tror också, att vi tryggt kan dricka alkohol efter behag. Alkohol dricks av prästen till och med i den religiösa rit, som kallas för ”mässan”. Det här är förbjudet i Allahs Ord, men har förkastats och glömts bort.
  Tydliga ord härom har skrivits: ”Vinet smädar, starka drycker larmar, ingen som raglar av det är vis.” Ordspråksboken 20:1.
  Ett annat fel är, att Maryam, Jesu mor, tillbes som Gud. Till henne riktas bön, tillbedjan, knäböjande inför bildstoder av henne, och vädjanden om ingripanden. Dock är Allahs Ord entydiga:
  ”Du skall inte ha andra gudar vid sidan av mig.” Tora Andra Moseboken 20:3.
  Trots att Maryam dog för länge sedan och vilar i graven, råder det förvirring om henne. Somliga ber till henne på grund av ”uppenbarelser”, eller spiritualistiska yttringar visande henne, varunder hon tycks samtala med dem på jorden. Det här är ett livsfarligt bedrägeri och en svår frestelse från Iblis.
  ”De är ondskefulla andar som gör tecken….” Uppenbarelseboken 16:14.
  En till lögn är, att budet om vila på veckans heliga, sjunde dag - as-Sabt, Sabbaten, eller Lördag - inte längre skulle vara giltigt, och att Söndagen, dagen för hedningarnas soltillbedjan, skulle ha ersatt Allahs Sabbat. Det här bedrägeriet har tillfångatagit nästan hela världen.
  ”… Mina sabbater skall ni hålla, ty de är ett tecken mellan mig och er från släkte till släkte, för att ni skall veta att jag är HERREN som helgar er. Ni skall hålla sabbaten, ty den är helig för er… Sex dagar skall man arbeta, men den sjunde dagen är en sabbat för vila, helgad åt HERREN…” Tora Andra Moseboken 31:13-17 {i King James Version heter det, att dagen är Sabbaten för vila}.
  Men i dag ser vi, nästan i hela världen, att affärer håller stängt på Söndagen, första veckodagen! Sabbaten påstås endast vara till för judarna, men budet gavs långt innan det fanns några judar.
  Ytterligare ett bedrägeri är bruket i många kyrkor av avgudabilder gjorda i trä, sten, silver och guld för Guds tillbedjan. Det här görs i uppror mot, eller av okunnighet om, Guds andra budord: ”Du skall inte göra dig någon bildstod eller någon avbild av det som är uppe i himlen eller nere på jorden eller av det som är i vattnet under jorden. Du skall inte tillbe dem eller tjäna dem. Ty jag, HERREN, din Gud, är en nitälskande Gud, som låter straffet för fädernas missgärning drabba barnen, ja, tredje och fjärde släktledet, när man hatar mig, men som visar nåd mot tusen släktled, när man älskar mig och håller mina bud.” Tora Andra Moseboken 20:4-6.
  Att tillverka avgudabilder och använda dem, för att tillbe Allah, är klart och tydligt strängeligen förbjudet.

Gravt allvarliga fel om döden
En annan falsk lära, som har bringat många på fall, är att när en person dör och läggs i graven, är han egentligen inte död. Det tros allmänt, att kommunikation kan förekomma mellan de döda och de levande. Detta är en ödesdiger lögn från Iblis och en livsfarlig läropunkt, ty de Heliga Böckerna säger entydigt, att de ”döda vet ingenting” - inte ens Maryam.
  ”De som lever vet att de måste dö, men de döda vet ingenting och de får ingen lön mer, ty minnet av dem är glömt. Deras kärlek, deras hat och deras avund finns inte mer. Aldrig någonsin mer får de ta del i vad som sker under solen.” Predikaren 9:5-6.
  Om de döda inte vet någonting, varför skall vi då söka deras vägledning? Guds Ord säger, att de sover, omedvetna om allt det, som sker runt omkring dem, och kommer att göra det ända till uppståndelsen. Detta bekräftar de Heliga Böckerna:
  ”Döda människor prisar inte HERREN. De, som ligger rofyllt i graven, hyllar honom inte.” Psaltaren 115:17 NIrV {engelsk övers.}.
  ”Allt vad din hand kan göra, gör det med kraft. Ty i graven dit du går kan man inte verka eller tänka, och där finns ingen kunskap eller vishet.” Predikaren 9:10.
  ”När de säger till er: ’Fråga andebesvärjare och spåmän, dem som viskar och mumlar’, så svara: ’Skall inte ett folk fråga sin Gud? Skall man fråga de döda till råds för de levande?’” Jesaja 8:19.
  Vid tidens slut kommer det att ske en uppståndelse från de döda; fram till dess kommer samtliga döda att sova.
  ”så lägger sig människan och står ej upp igen. Först när inte himlen mer finns, vaknar hon och reser sig från sin sömn. O, att du ville gömma mig i dödsriket, dölja mig till dess att din vrede upphör, sätta en bestämd tid för mig och tänka på mig! Kan en människa få liv igen som en gång dött? Då skulle jag hålla ut i min mödas tid, till dess att min avlösning kommer. Du skulle ropa på mig, och jag skulle svara dig, du skulle längta efter dina händers verk.” Job 14:12-15.
  ”Dina döda skall bli levande, mina dödas kroppar skall uppstå. Vakna upp och jubla, ni som bor i stoftet”. Jesaja 26:19.
  ”Se, jag säger er en hemlighet: Vi skall inte alla insomna, men vi skall alla förvandlas, i ett nu, på ett ögonblick, vid den sista basunens ljud. Ty basunen skall ljuda och de döda skall uppstå odödliga, och vi skall förvandlas. Ty detta förgängliga måste kläs i oförgänglighet och detta dödliga kläs i odödlighet.” Första Korintierbrevet 15:51-53.
  Av dessa få felaktigheter ser vi, att den djävulske Iblis har gett människorna Babylons berusande ”vin” att dricka, för att de skall bli förvirrade och vara otrogna mot Gud. Guds Heliga Böcker har åsidosatts till förmån för mänskliga teorier och läror. Oh, hur Iblis bedrar hela världen med sina utstuderade slugheter, och hur få det är, som inser sig tro på lögnen. Hur få det är, som inser sig ha hoppat i galen tunna!

Om någon tillber vilddjuret och dess avbild...
När vi fortsätter vår granskning av den mest allvarstyngda varning, som någonsin har förmedlats till mänskligheten sedan Noas tid och den stora floden, blir vi varse, att den av Allah till Isa al-Masih ibn Maryam givna Uppenbarelsen - som nedtecknades av Yahya för kommande släkten - innehåller några av de mest rättframma ord, som Allah har yttrat till mänskosläktet. I det tredje budskapet för ändens tid till jordens invånare förvarnar den av Himmelen utsände ängeln högljutt om domen och varnar dessutom världens bebyggare för, att ta emot ”vilddjurets märke” i den sista tiden.
  ”En annan ängel, den tredje, följde dem och sade med hög röst: ’Den som tillber vilddjuret och dess bild och tar dess märke på sin panna eller sin hand, han skall själv få dricka av Guds vredes vin, som oblandat hälls i Guds vredes bägare. Han kommer att plågas i eld och svavel inför de heliga änglarna och inför Lammet.” Uppenbarelseboken 14:9-10.
  Vad innebär det, att ”tillbe vilddjuret”? Vad betyder det, att ta emot dess ”märke” i pannan eller på handen? Och vad är Allahs vredes vin? Vi skall försöka, att besvara dessa frågor på de få återstående sidorna. Kom alltid ihåg, att fråga Allah i uppriktig bön (du’a) om denna och andra livsfrågor, som Du behöver svar på. Han är lika redo och villig, att ge oss förståelse, som Han var mot forntidens Daniel, då han behövde förstå synen i en profetia.
  ”jag är utsänd för att ge dig insikt och förstånd… Så ge akt på ordet och förstå synen:” ”Vet därför och förstå….” Danielsboken 9:22, 25.
  Vi kan dela Daniels förvissning om, att Gud skall låta oss förstå förutsägelserna i Uppenbarelseboken. Boken berättar för oss, att: ”Hela världen förundrades över detta mirakel [att vilddjurets makt hade återställts] och skänkte vilddjurets sin trohet.” Uppenbarelseboken 13:3 NLT {engelsk övers.}.
  Ja, faktum är, att vilddjuret och dess tillskyndare kommer att försöka, att behärska hela världen. Vi läser, att vilddjuret också kommer att nå framgång - förutom mot dem, som vägrar, att ta emot vilddjurets ”märke”.
  ”Och åt vilddjuret gavs makt att strida mot de heliga och att besegra dem, och det fick makt över alla stammar och folk och språk och folkslag. Alla jordens invånare kommer att tillbe det, alla som inte har sitt namn skrivet i livets bok som tillhör Lammet som är slaktat från världens grundläggning.” Uppenbarelseboken 13:7-8.
  Slutligen kommer påbudet att utgå om, att ingen får köpa eller sälja eller försörja sig, om de inte har ett bestämt ”märke” i pannan, eller på handen: ”så att ingen kan köpa eller sälja utom den som har märket, vilddjurets namn eller dess namns tal.” Uppenbarelseboken 13:17.
  Alltså kommer detta system att försöka, att kontrollera hela världen, först genom bedrägerier och underverk, sedan genom ekonomisk utpressning, och till sist genom dödshot. Påbudet kommer att utfärdas om, att: ”… låta döda alla dem som inte tillbad vilddjurets bild [lydde dess lagar].” Uppenbarelseboken 13:15.

Vem är "vilddjuret"?
För att vi inte skall ”tillbe vilddjuret”, måste vi först veta, vad vilddjuret står för och vem det är. I Bibelns profetior är ett ”djur” en nation eller jordisk makt. Vi finner makten vilddjuret omnämnd för första gången i Danielsboken under titeln ”det lilla hornet”. Danielsboken 7:8; 8:9. Detta är den makt, som skulle komma att ”sätta sig i sinnet att förändra heliga tider och lagar”. Danielsboken 7:25.
  Sedan finner vi i Isa al-Masihs Uppenbarelse, att samma jordiska makt beskrivs som ett vilddjur - och ett förunderligt sådant dessutom! Det beskrivs i Uppenbarelseboken 13:1-2: ”Och jag såg ett vilddjur stiga upp ur havet. Det hade tio horn och sju huvuden och på sina horn tio kronor och på sina huvuden hädiska namn. Vilddjuret som jag såg liknade en leopard, och det hade fötter som en björn och ett gap som ett lejon. Och draken gav det sin makt och sin tron och stor myndighet.”
  Den sista meningen får vi aldrig glömma! Det var inte Allah, som gav vilddjuret dess makt och myndighet, utan Iblis, Djävulen.
  Detta ”vilddjur” eller jordiska makt, som precis har beskrivits, är påvedömet i Rom.
Påvedömet går i spetsen för ett religiös system, som till en början var rent, men som med tiden blev förvrängt och orent, genom att till sitt religiösa utövande och sina trospunkter foga lärosatser och ritualer från hedendomen. Det upphöjer människors traditioner och kyrkans lagar ovanför Guds Ord och lag. Detta avfallna religiösa system har spritt sina läror jorden runt. Påveväldet framställs på följande tolv sätt på ett flertal ställen i de Heliga Böckerna:
  ”ett litet horn”: Danielsboken 7 och 8.
  ”laglöshetens människa”: Andra Tessalonikerbrevet 2:3.
  ”en fräck och illasinnad kung”: Danielsboken 8:23.
  En kvinna ”klädd i purpur och scharlakan”: Uppenbarelseboken 17:4.
  ”den stora skökan”: Uppenbarelseboken 17:1;19:2.
  ”vilddjuret”: Uppenbarelseboken 13-17, 19, 20.
  ”sexhundrasextiosex”: Uppenbarelseboken13:18.
  ”det stora Babylon”: Uppenbarelseboken 17:5; 18:2.
  ”modern till skökorna”: Uppenbarelseboken 17:5.
  ”laglöshetens hemlighet”: Uppenbarelseboken 17; Andra Tessalonikerbrevet 2:7.
  ”skändligheterna på jorden”: Uppenbarelseboken 17:5.
  ”Antikrist”: Första Johannesbrevet 2:22; 4:3.
  Såsom sagts tidigare, är tillbedjan själva stridsfrågan, och Djävulen verkar genom detta falska system, för att säkra åt sig själv världens människomassors tillbedjan.
  Det hela kommer att handla om, huruvida vi tänker tillbe Gud enligt den katolska ordningen, där man hyllar påven och avstår från arbete på Söndagen, påveinrättningens ”vilodag”, eller om vi ämnar ära Allah, genom att avstå från arbete på den dag, som Han ursprungligen reserverade för det under skapelseveckan. Denna heliga dag är veckans sjunde dygn, den verkliga ”Sabbatsdagen”.

Vilosabbaten
Här följer en kort redogörelse ur Tora för jordens skapelse och historien om Sabbatens vila, som Allah Själv inrättade.
  ”Så fullbordades himlen och jorden med hela sin härskara. På sjunde dagen hade Gud fullbordat sitt skapelseverk. Han vilade på sjunde dagen från hela det verk som han hade gjort. Gud välsignade den sjunde dagen och helgade den”. Tora Första Moseboken 2:1-2.
  Av dem, som i det svunna anförtroddes med Guds Ord, förväntades detta ”… ’Dölj inte detta utan kungör det för människorna!’ Men de kastade löftet bakom sig och sålde det för en usel slant - ja, ynklig är deras vinst av denna byteshandel!” Sura 3:187 Al ’Imran.
  Bibelns Skrifter skulle ”kungöras” för människorna, men icke! En religiös inrättning har vågat sig på, att förfalska Guds heliga och fulländade Ord. Allah har aldrig gett någon det uppdraget, men folk har blivit så vana vid ”traditionen”, att helighålla den hedniska Söndagen, att det är vanskligt för dem, att ta till sig sanningen.

USA i Bibelns profetia
”Och jag såg ett annat vilddjur stiga upp ur jorden. Det hade två horn som ett lamm men talade som en drake. Det utövar det första vilddjurets hela makt inför det och
[tvingar genom lag] jorden och dess invånare att tillbe det första vilddjuret, vars dödliga sår hade blivit läkt.
  Det gör stora tecken och får till och med eld att falla från himlen ner på jorden i människornas åsyn. Genom de tecken det har fått makt att göra inför vilddjuret vilseleder det dem som bor på jorden. Det befaller jordens invånare att göra en bild åt vilddjuret, som har {hade} ett sår av ett svärd men levde.
  Och det fick makt att ge livsande åt vilddjurets bild, så att bilden till och med kunde låta döda alla dem som inte tillbad vilddjurets bild. Och det tvingar alla, små och stora, rika och fattiga, fria och slavar, att ta emot ett märke på högra handen eller på pannan, så att ingen kan köpa eller sälja utom den som har märket, vilddjurets namn eller dess namns tal. Här gäller det att vara vis. Den som har förstånd må räkna ut vilddjurets tal, ty det är en människas tal. Och dess tal är sexhundrasextiosex.” Uppenbarelseboken 13:11-18.
  Det andra vilddjuret i Uppenbarelseboken 13, vilket träder fram ur jorden, främjar många av Roms villfarelser och gör gemensam sak med denna avfallna makt, varvid det går i främsta ledet, för att genomtvinga den falska vilodagen i sitt eget land och i den övriga världen. Vilddjuret med horn som ett lamm ter sig kristet, men Bibeln varnar, att det kommer att tala som en drake - som Iblis. Härav framgår den roll, som USA och protestantismen kommer att spela vid tidens slut.
  Med hjälp av amerikanska lagstiftare kommer avfallna religiösa ledare att genomdriva en lag, som går tvärt emot Guds lag. I trots mot Allah, kommer de att försöka, att tvinga Söndagens helgande på hela världen, varigenom de kommer att förkasta Guds sanna vilodag.

I världens sista timma
Människorna har blivit djärva överträdare. Världens invånare har nästan fyllt sin ondskas bägare. Världen har nära nog nått den punkt, där Allah kommer att låta ödeläggaren verkställa Guds straff över den. Människors lags ersättande av Allahs lag, upphöjandet av Söndagen i Sabbatens ställe - blott genom mänsklig myndighet - blir den sista akten i dramat. När ersättningen blir världsvid, kommer Allah att visa Sig. Han kommer att resa Sig i Sitt majestät, för att skaka jorden i dess grundvalar. Han kommer att träda fram ur Sitt tempel, för att straffa världens invånare för deras elakhet, och jorden kommer då att röja sitt blod, och kommer ej längre att dölja sina dödade.
  De här händelserna ligger inte i ett avlägset fjärran. Således lever vi under farofyllda tider, inte bara ekonomiskt och samhälleligt, utan vi svävar också i stor, andlig fara. Vi måste återvända till Allah och noga ge akt på Hans Skrifts Heliga Böcker. Att välja den avfallna Katolska Kyrkans och de fallna protestantiska kyrkornas läror i stället för Allahs undervisning, är att välja katastrofalt fel och försätta sig själv i den värsta knipa.
  Bibeln förklarar för oss, att de, som slutligen tar emot vilddjurets märke, också kommer att drabbas av Allahs vrede oblandad med nåd. De kommer att lyda människors lagar i stället för Allahs lag. Mot detta varnar Allahs Ord entydigt:
  ”han [den, som godtar och främjar Söndagen och andra villfarelser] skall själv få dricka av Guds vredes vin, som oblandat hälls upp i Guds vredes bägare. Han kommer att plågas i eld och svavel inför de heliga änglarna och inför Lammet.” Uppenbarelseboken 14:10.
  Här råder den Heliga Koranen Bokens Folk: ”Om efterföljarna av äldre tiders uppenbarelser ville tro [helt och fullt] och frukta Gud, skulle Vi helt visst förlåta dem deras dåliga handlingar och föra dem till lycksalighetens lustgårdar.” Sura 5:65 Al-Ma’idah.
  ”Om de bara” hade lyssnat på Boken (Bibeln) och lämnat Allahs lag i fred, och lytt den, men inte….
  De försökte, att förändra det heliga och okränkbara. Nu vilar Allahs misshag över dem, som uppmuntrade till förfalskningen av Hans lag.
  ”Säg: ’Ni står inte på [fast] grund, efterföljare av äldre tiders uppenbarelser {Bokens Folk}, så länge ni inte [i allt] följer Tora och Evangeliet liksom det som er Herre [nu] har uppenbarat för er.’” Sura 5:68 Al-Ma’idah.

Så undviks vilddjurets märke
Vi måste besluta oss för, att följa Allahs heliga lag sådan den står skriven i Tora, i den form Mose erhöll den på Sinaiberget.
  ”Och Vi gav honom {Mose} föreskrifter om allt [inristade] på [Lagens] tavlor med förmaningar och utförliga förklaringar i alla ämnen. Och [Vi sade:] ’Håll med kraft fast vid allt detta och befall ditt folk att [i varje läge] välja den bästa [av de vägar som anvisas där].’” Sura 7:145 Al-Araf.
  I dag ställer Allah alla människor samma fråga, som Han ställde till Mose för länge sedan:
  ”’Hur länge skall ni vägra att hålla mina bud och befallningar?” Tora Andra Moseboken 16:28.
  Vår enda trygghet består i, att lyda och respektera Allahs samtliga bud, däribland det fjärde om vila på Sabbatsdagen, för att hålla den helig. Allahs förbund, skrivet i sten, har alltid innefattat Hans skapade väsens iakttagande av Hans lags bud.
  ”Ni skall hålla mina bud och följa dem. Jag är HERREN.” Tora Tredje Moseboken 22:31.
  ”… när du lyssnar till HERRENS, din Guds, röst, så att du håller alla hans bud som jag i dag ger dig och gör det som är rätt i HERRENS, din Guds, ögon.” Tora Femte Moseboken 13:18.
  Ett gott samvete kräver, att vi villigt vandrar enligt samtliga Allahs bud.
  ”Låt era hjärtan vara hängivna HERREN, vår Gud, så att ni alltid lever efter hans stadgar och håller hans bud, så som ni nu gör.’” Tora Första Konungaboken 8:61.
  ”Detta är slutsatsen, när allt blivit hört: Frukta Gud och håll hans bud, det hör alla människor till.” Predikaren 12:13
  Mot vilka bevarar Allah Sitt förbund?
  ”… Gud… som bevarar förbund och nåd mot dem som älskar dig och håller dina bud…” Danielsboken 9:4.
  Isa al-Masih ibn Maryam sade till oss: ”… vill du gå in i [det eviga] livet, så håll buden.’” Injeel Matteusevangeliet 19:17.
  ”Detta är kärleken till Gud: att vi håller hans bud. Och hans bud är inte tunga.” Injeel Första Johannesbrevet 5:3.

Kan syndfulla varelser hålla Allahs heliga lag?
Om vi ödmjukt underordnar oss Allah och Isa al-Masih, som Han sände ned från Himmelen, mottar vi kraft till, att göra Hans eviga vilja. Då kommer Allah att ”… fullkomna er i allt gott, så att ni gör hans vilja. Och må han verka i oss det som behagar honom, genom Jesus Kristus. Honom tillhör äran i evigheternas evigheter…” Hebréerbrevet 13:21.
  Hur gör Allah det? Jo, Han har lovat att göra något, som vi inte ens kommer i närheten av att mäkta med. Allahs Ande måste verka i våra liv, för att förverkliga Hans vilja. Om vi således underordnar oss Honom helt och fullt, kommer Han att förverkliga Sin heliga vilja för Dig och mig. Om vi går med på det, kommer Gud att skriva Sin heliga och rättfärdiga lag i själva våra hjärtan, och vi kommer att vilja leva enligt den. Då kommer vi att få kraft till, att följa Hans heliga lag.
  Överallt i hela världen trampar människorna Allahs okränkbara lag i smutsen.
  ”Nej, detta är det förbund som jag efter denna tid skall sluta med [det andliga] Israels hus, säger HERREN: Jag skall lägga min lag i deras inre och skriva den i deras hjärtan. Jag skall vara deras Gud och de skall vara mitt folk.” Tora Jeremia 31:33.
  Där har vi det ur Injeel, hur Allah tänker verka för alla, som låter Honom göra det. För många år sedan skrev Gud Sin heliga lag på stentavlor, men i vår tid önskar Han, att få ingjuta den i våra villiga hjärtan och sinnen.
  ”Detta är det förbund som jag skall sluta med dem efter denna tid säger Herren. Och sedan: Jag skall lägga mina lagar i deras hjärtan och skriva dem i deras sinnen…” Injeel Hebréerbrevet 10:16, kursivering i Svenska Folk-Bibeln 98.
  Det är vår allvarstyngda och uppriktiga bön (dua), att alla, som läser denna tidning, skall ge Allah lov till, att skriva Sin rena lag i deras hjärtan och sinnen.

Bokens Folk och förbundet
”NÄR GUD slöt förbund med dem som fick ta emot uppenbarelsen tog Han löfte av dem [med orden]: ’Dölj inte detta utan kungör det för människorna!’ Men de kastade löftet bakom sig och sålde det för en usel slant - ja, ynklig är deras vinst av denna byteshandel! ” Sura 3:187 Al ’Imran.
  Hur har det här besannats i det förflutna? Jo, då Katolska Kyrkan härskade över världen under svunna århundraden, införde hennes ledare denna bestämmelse:
  ”Att läsa Bibeln, att förkunna den eller höra den förkunnas eller till och med bara att tala om den var tillräckligt för att föra någon till döden på bålet. Det var också dödsstraff för att bedja till Gud i enskildhet, att underlåta att knäböja framför en helgonbild [avgud] eller att sjunga en psalm.” The Great Controversy, s. 240, Den Stora Striden, s. 218, 1994 års upplaga.
  Ledarna inom Katolska Kyrkan utövade kontroll över kung och bonde under de Mörka Tidsåldrarna, varigenom de säkrade makt åt sig själva.
  ”… Under hundratals år har {hade} det varit förbjudit att sprida Bibeln. Människor fick inte tillåtelse att läsa den eller att ha den i sina hem. Skrupelfria präster och prelater tolkade dess lära till stöd för sina egna anspråk. Detta medförde att påven nästan överallt erkändes som Guds ställföreträdare på jorden och erkändes äga makt över både kyrka och stat.” Samma, s. 51, respektive s. 47.
  Och på så sätt vanhedrades och övergavs Bibeln, eller som den heter i den Heliga Koranen, ”Vågen” gällande rätt och fel.
  ”Vi sände Våra profeter med klara bevis [om sanningen] och med dem sände Vi Skriften och en Våg för att [hjälpa] människorna att handla rättvist….” Sura 57:25 Al-Hadid.
  Kommer Du ihåg, vad som gavs till Mose (Musa) i ödemarken?

ناَقْرُفْلاَو باَتِكْلا ىَسوُم اَنْيَتآ ذِإَو
نَوُدَتْهَت مُكَّلَعَل

  ”Och [minns] att Vi uppenbarade Skriften för Moses och en måttstock varmed rätt kan mätas och skiljas från orätt så att ni fick vägledning”. Sura 2:53 Al-Baqarah.
  Ändå har det påvliga Rom försökt, att göra sig av med Skrifterna och ”måttstocken” för rätt och fel. Ja, ledande män inom Katolska Kyrkan, eller påvedömet, har förvanskat Skriftens ord och feltolkat dem.

Har Allahs uråldriga ord förvanskats?
”Men de som framhärdade i synd satte andra ord i stället för det som de uppmanats att säga, och Vi lät ett straff från ovan drabba [dessa] syndare på grund av deras trots och olydnad.” Sura 2:59 Al-Baqarah.
  Den förvanskade användningen och uttolkningen av Guds Ord hade förutsagts av de forntida profeterna. Det skulle framträda ett system, som skulle föresätta sig, att ändra på Allahs heliga lag och Ord. Hör, vad den forntida profeten Daniel har att anföra:
  ”Denne [makten det lilla hornet, eller påveväldet] skall tala emot den Högste {tala stora ord mot den Högste. King James Version} och ansätta den Högstes heliga. Han skall sätta sig i sinnet att förändra heliga tider och lagar, och de skall ges i hans hand under en tid och tider och en halv tid.” Danielsboken 7:25.
  Jesaja, en profet i forntiden, som föregick Daniel, förutsåg också vår tid. Lägg märke till hans ord:
  ”Jorden har blivit orenad under sina invånare, ty de har överträtt Guds undervisning, kränkt lagarna och brutit det eviga förbundet.” Jesaja 24:5.
  King James Version formulerar det så här:
  ”Jorden ligger orenad under sina invånare; ty de har överträtt lagarna, förändrat föreskriften, brutit det eviga förbundet.” Jesaja 24:5.
  Vad har förvanskats i Allahs Ord? Jo, Hans heliga lag, de Tio Buden, jämte andra gudomliga anvisningar från Allah, som har getts nya tolkningar.
  Hur har Allahs bud drabbats av vår ”trots och olydnad”? Sura 2:59 Al-Baqarah. Här följer bara några exempel, varav somliga har påtalats tidigare:
  Katolska Kyrkan har beordrat helgandet av Söndagen, den hedniska dagen för soltillbedjan, i stället för Sabbaten, Allahs okränkbara vilodag (As-Sabt).
  Oren mat, såsom fläsk (svinkött) och föda från andra orena (haram) djur betraktas ej längre som oren eller haram.
  Avgudabilder används i gudstjänsterna inom Katolska Kyrkan.
  Spel om pengar och drickandet av alkohol förbjuds i de Heliga Böckerna, men många trons bekännare ägnar sig numera åt sådant. Prästerna rent av använder alkohol under Katolska Kyrkans mässa. Maryam (Maria) avgudas och tillbes, som om hon vore gudomlig. Vem har sagt till de kristna, att de skall tillbe Maria som Gud? Sura 5:115-116 Al-Ma’idah. Det var inte Isa al-Masih, som gjorde detta, utan de avgudadyrkande ledarna för det katolska eller påvliga avfallet.

قَحْلا نوُسِبْلَت مِل بِاَتِكْلا لْهَأ اَي
مُتْنأََو قََّحْلا نوُمُتْكَتَو لِِطاَبْلاِب
نَوُمَلْعَت
  ”Efterföljare av äldre tiders uppenbarelser {Bokens Folk, kristna}! Varför klär ni över det sanna med lögn och gömmer mot bättre vetande undan sanningen?”
Sura 3:71 Al ’Imran
  Nu är tiden inne för all världens folk, att återgå till Allahs heliga lag, sådan den förmedlades till mänskligheten för länge sedan. Dess bud hade det gamla Israel glömt bort under tiden som slavar i Egypten. Sedan de hade sluppit därifrån, måste Allah påminna Mose och Israels barn om dessa rättfärdiga föreskrifter. Mose kallades upp till Sinaibergets höjder, där han erhöll den heliga lagen i form av stentavlor, på vilka Allah personligen hade skrivit Sin lag, så att alla på nytt kunde läsa och studera den.
  Snart kommer ett påbud att spridas jorden runt:
  ”Och det [det lammlika vilddjuret, USA] tvingar alla, små och stora, rika och fattiga, fria och slavar, att ta emot ett märke på högra handen eller på pannan, så att ingen kan köpa eller sälja utom den som har märket, vilddjurets namn eller dess namns tal.” Uppenbarelseboken 13:16-17.
  Lydnad mot det påvliga budet, att upphöra med onödigt arbete på den falska vilodagen, käre vän, är det iakttagbara ”märket för avfall”, ”märket för [lydnad mot] vilddjuret.”
  Vilka kommer att ta emot det? Vilka kommer att stå emot det? Vilka kommer att förhålla sig trogna mot Allah och Hans heliga lag? Vilka kommer att försvara sanningen, medan andra i deras närhet stupar andligen? Vad kommer Du att göra?

GUDS LAG: TORA
Här följer Allahs heliga lag, såsom den framgår av Tora.
  I- ”Du skall inte ha andra gudar vid sidan av mig.”
  II- ”Du skall inte göra dig någon bildstod eller någon avbild av det som är uppe i himlen eller nere på jorden eller av det som är i vattnet under jorden. Du skall inte tillbe dem eller tjäna dem. Ty jag, HERREN, din Gud, är en nitälskande Gud, som låter straffet för fädernas missgärning drabba barnen, ja, tredje och fjärde släktledet, när man hatar mig, men som visar nåd mot tusen släktled, när man älskar mig och håller mina bud.”
  III- ”Du skall inte missbruka HERRENS, din Guds, namn, ty HERREN skall inte låta den bli ostraffad som missbrukar hans namn.”
  IV- ”Tänk på sabbatsdagen så att du helgar den. Sex dagar skall du arbeta och uträtta alla dina sysslor. Men den sjunde dagen är HERRENS, din Guds, sabbat. Då skall du inte utföra något arbete, inte heller din son eller din dotter, din tjänare eller tjänarinna eller din boskap, och inte heller främlingen som bor hos dig inom dina portar. Ty på sex dagar gjorde HERREN himlen och jorden och havet och allt som är i dem, men på sjunde dagen vilade han. Därför har HERREN välsignat sabbatsdagen och helgat den.”
  V- ”Hedra din far och din mor, så att du får leva länge i det land som HERREN, din Gud, ger dig.”
  VI- ”Du skall inte mörda.”
  VII- ”Du skall inte begå äktenskapsbrott.”
  VIII- ”Du skall inte stjäla.”
  IX- ”Du skall inte bära falskt vittnesbörd mot din nästa.”
  X- ”Du skall inte ha begär till din nästas hus. Du skall inte ha begär till din nästas hustru, inte heller till hans tjänare eller tjänarinna, hans oxe eller hans åsna eller något annat som tillhör din nästa.” Tora Andra Moseboken 20:1-18.
  Allahs okränkbara lag gäller i all tid, under all evighet, och för alla nationer och folk, som skall lyda den. Allah har allvarsmättat yttrat:
  ”Jag skall inte bryta mitt förbund, vad mina läppar har talat skall jag inte ändra.” Zabur Psaltaren 89:35.

GUDS LAG: INJEEL
Nedan följer Allahs heliga lag enligt evangeliet/Injeel:
  I- ”Herren, din Gud, skall du tillbe, och endast honom skall du tjäna.’” Matteusevangeliet 4:10.
  II- ”Kära barn, var på er vakt mot avgudarna.” ”Är vi nu av Guds släkt bör vi inte tänka oss att gudomen liknar något av guld, silver eller sten, en bild som kommit till av mänsklig konst och fantasi.” Första Johannesbrevet 5:21; Apostlagärningarna 17:29.
  Ill- ”så att Guds namn och läran inte smädas.” Första Timoteusbrevet 6:1.
  IV- ”Be att ni inte måste fly under vintern eller på sabbaten.” ”’Sabbaten blev gjord för människan och inte människan för sabbaten. Så är Människosonen Herre också över sabbaten.’” ”Ty på stället om den sjunde dagen säger han: Och Gud vilade på sjunde dagen från alla sina verk.” ”Alltså finns det en sabbatsvila kvar för Guds folk. Den som har kommit in i hans vila får vila sig från sina gärningar, liksom Gud vilade från sina.” ”Ty i honom skapades allt i himlen och på jorden”. Matteusevangeliet 24:20; Markusevangeliet 2:27-28; Hebréerbrevet 4:4; 9-10; Kolosserbrevet 1:16.
  V- ”Hedra din far och mor”. Matteusevangeliet 19:19.
  VI- ”Du skall inte mörda”. Romarbrevet 13:9.
  VII- ”Du skall inte begå äktenskapsbrott”. Matteusevangeliet 19:18.
  VIII- ”Du skall inte stjäla”. Romarbrevet 13:9.
  IX- ”du skall inte bära falskt vittnesbörd” Romarbrevet 13:9, Reformations-Bibeln.
  X- ”Du skall inte ha begär.” Romarbrevet 7:7. ”Sätter vi då lagen ur kraft genom tron? Nej, inte alls! Vi upprätthåller lagen.” Romarbrevet 3:31. ”Och på sabbaten var de i stillhet efter lagens bud.” Lukasevangeliet 23:54-56. {Kursiveringar i Svenska Folk-Bibeln 98 i förekommande fall. Övers. anm.}
  Beträffande Sabbaten på den nya jorden:
  ”Ty liksom de nya himlarna och den nya jorden, som jag skapar, blir bestående inför mig, så skall er avkomma och ert namn bestå, säger HERREN. Och nymånadsdag efter nymånadsdag och sabbatsdag efter sabbatsdag skall alla människor komma och tillbe inför mig, säger HERREN.” Jesaja 66:22-23; se Markusevangeliet 2:27-28.

GUDS LAG: DEN HELIGA KORANEN
”Och [minns] hur Vi slöt Vårt förbund med er med Sinai berg som vittne [och sade]: ’Håll med all kraft fast vid det som Vi har uppenbarat för er och lyd [dess föreskrifter]!’” Sura 2:93 Al-Baqarah.
  ”det är Han som uppenbarade Tora… till vägledning för människorna och det är Han som har uppenbarat den måttstock med vars hjälp rätt kan mätas och skiljas från orätt.” Sura 3:3-4 Al ’Imran.
  1- ”Er Herre har befallt, att ni inte skall dyrka någon annan än Honom.…” Sura 17:23 Al-Isra.
  ”… Gud…. Nej, det finns ingen gud utom Han….” Sura 35:3 Fatir.
  2- ”… Håll er på avstånd från den smutsiga [synden att dyrka] falska gudar”. Al-Hadjdj 22:30.
  ”De satte medgudar vid Guds sida och ledde därigenom [andra] bort från Hans väg….” Sura 14:30 Ibrahim.
  3- ”GUDS är fullkomlighetens sköna namn; anropa Honom alltså med dessa [namn] och håll er på avstånd från dem som missbrukar dem….” Sura 7:180 Al-Araf.
  4- ”… Gud som skapade himlarna och jorden under sex dagar…. Sol, måne och stjärnor lyder Hans bud. Skapelsen är Hans och Han befaller över allt….” Sura 7:54 Al-Araf.
  ”… Vi fördömde sabbatsbrytarna….” Sura 4:47 An-Nisa.
  ”… Vi förmanade dem: ’Bryt inte mot sabbatsbudet!’” Sura 4:154 An-Nisa.
  5- ”…visa godhet mot [era] föräldrar… och tala alltid hövligt och vänligt till dem.” Sura 17:23 Al-Isra.
  6- ”… tag inte andras liv - Gud har förklarat [livet] heligt -….” Sura 6:151 Al-Anam.
  7- ”Håll er borta från [alla frestelser till] otuktiga handlingar! Sådant är… en ond väg.” Sura 17:32 Al-Isra.
  8- ”… att inte stjäla….” Sura 60:12 Al-Mumtahina.
  ”Men om tjuven ångrar sig och gör bot och bättring, visar Allah honom förlåtelse….” Sura 5:39 Al-Ma’idah, från engelskan.
  9- ”… avhåll er från lögnaktigt tal.” Sura 22:30 Al-Hadjdj.
  ”... Gud vägleder inte sådana som förslösar sin själ genom… lögner.” Sura 40:28 Ghafir.
  ”Och mät med fullt mått när ni mäter, och väg med rättvis våg….” Sura 17:35 Al-Isra.
  10- ”Kasta alltså inte begärliga blickar….” Sura 4:32 An-Nisa.
  ”… Vi gav honom föreskrifter om allt [inristade] på [Lagens] tavlor med förmaningar och utförliga förklaringar i alla ämnen. Och [Vi sade:] ’Håll med kraft fast vid allt detta och befall ditt folk att [i varje läge] välja den bästa [av de vägar som anvisas där].’” Sura 7:145 Al-Araf.
  ”Efter [dessa profeter] sände Vi Jesus, Marias son, med bekräftelse av allt det som ännu bestod av Tora och Vi skänkte honom Evangeliet, som gav vägledning och ljus och bekräftade det som ännu bestod av Tora - där fanns vägledning och förmaningar till de gudfruktiga.” Sura 5:46 Al-Ma’idah.
  ”Vi visade nu Abraham [Vårt] herravälde över himlarna och jorden, för att han skulle bli fullt övertygad. Sura 6:75 Al-Anam.
  Allah ”… som ger [människan] hennes rätta mått {har stiftat lagar} och därefter leder henne på rätt väg….” Sura 87:3 Al-Ala.

GUDS LAG FÖRVANSKAD AV PÅVEKYRKAN
Nedan står Guds lag i Katolska Kyrkans förvanskade form.
  I- ”Jag är HERREN, din Gud. Du skall inga andra gudar ha jämte mig.” (Lägg märke till, att det andra budet - som står skrivet i Tora, Injeel och Koranen - förbjuder tillbedjan av bilder och avgudar. Här har det dock utelämnats!)
  II- ”Du skall inte missbruka HERRENS, din Guds, namn.”
  Ill- ”Tänk på vilodagen, så att du helgar den.”
  A Doctrinal [Catholic] Catechism, sidan 174, innehåller följande fråga och svar:
  ”Q. -Har Du något annat belägg för, att Kyrkan äger makt, att inrätta tvingande högtider?
  A. -Hade hon inte sådan makt... kunde hon inte ha bytt ut helighållandet av Lördagen, den sjunde veckodagen, mot helighållandet av Söndagen, den första veckodagen, en förändring utan bibliskt stöd.”
  IV- ”Hedra din far och din mor.”
  V- ”Du skall inte dräpa.”
  VI- ”Du skall inte begår äktenskapsbrott.”
  VII- ”Du skall inte stjäla.”
  VIII- ”Du skall inte bära falskt vittnesbörd mot din nästa.”
  IX- ”Du skall inte ha begär till din nästas hustru.”
  X- ”Du skall inte ha begär till din nästas ägodelar.” The Convert’s Catechism of Catholic Doctrine, s. 50
  "HAN SKALL SÄTTA SIG I SINNET ATT FÖRÄNDRA HELIGA TIDER OCH LAGAR". Danielsboken 7:25.
  ”…laglöshetens människa... som förhäver sig över allt som kallas gud eller heligt, så att han sätter sig i Guds tempel och säger sig vara Gud.” Andra Tessalonikerbrevet 2:3-4.
  Käre vän, alla de Heliga Böckerna och Koranen säger detsamma om Allahs okränkbara lag. Endast Katolska Kyrkans skrifter skiljer sig åt härvidlag. Det andra budet förbjudande tillbedjan av bilder och avgudar har de tagit bort i sina skrifter, och vilodagsbudet har avkortats, så att Skaparen och Hans verkliga vilodag inte längre går att fastställa. All världens folk behöver återgå i Allahs egentliga lag, vilken är oföränderlig. Det är författarens önskan, att Allah skall välsigna Dig rikligt, i det att vi försöker, att återspegla Guds karaktär, när vi nu närmar oss världshistoriens sista dagar.
  Avgränsningar eller definitioner: Allah: Muslimernas namn på det Högsta Väsendet,
eller Gud. (Arabiska: Allah.)
  Hedning: Person, som inte tror på Bibelns eller Koranens Gud, person, som ej är kristen, jude eller muslim. Se: World Book Dictionary, Band 1; utgivare av World Book Encyclopedia.
  Korantexter från heliga-koranen.se

Sänd Dina kommentarer och önskemål till adressaten närmast Dig: